-37‑

3. Čtverhlasé: ,Dixit Maria« od Haslera, Missa brevis od Jaspersa, I. mše do F od Greitha, čtverohlasá mše s průvodem varban op. S. od Uhla, ,sc. Fidelis« a Missa brevis od Mulitora.
Vloiky: ,Panis Angelicus« od Cascioliniho, „Veritas mea« od Cainera, »Justus« od téhož, »Adoro Te- od Freye, „Ave Maria« od Witta. Nedávno vydal Molitor ,Kirchliche Gesinge«, z nichž nejčastěji zpívali jsme: ,Aeterne Rex Altissime«, »Ú esca viatorum«, »Ecce panis Angelorum« odporučuji je co nejvřeleji; mohou se zpívati čtverohlasuě bez aneb s průvodem varhan a též i jednohlasně při průvodu varhan.
»Pange lingua« zpíváme nejčastěji gregorianské a téi rádi zapějeme si »I'ange lingua« od Foerstera.

Ku konci zmíním se ještě o jedné důležité události zpěvu kostelního se týkající. V roku 1885 sestavil jsem kostelní zpěvnik »Cyrill«, jejž zvěčnělý veledůstojný pan Jan Hruša, biskupský vikář a děkan Bezenský na svůj náklad byl vydal. V běhu několika roků bylo l000 exemplářů úpině rozprodáno; zaveden byl v okolních farních osadách. Po smrti pana děkana nebylo tu nikoho, kdo by byl zpěvník ten na svůj náklad vydal; dlouho jsem sháněl nakladatele, až konečně mladoboleslavský knihkupec, p. V. Nešněra, k činu přikročil a v mi• nulém roce o druhé vydání se postaral. Vyhověno bylo tim našemu chrámu Páně, vyhověno mládeži a lidu všude tam, kde »Cyrill„ již diíve zaveden byl.
Václav Vaněk, ředitel kůru.

~LMI J~~s
Literatura.

Dějiny posvátného zpěvu staročeského od věku XV. do zrušení literátských bratrstev. Na základě pramenů sepsal l{ a r e 1 K o n r á d, c. k. gymnasialní katecheta a profesor v Táboře, nyní v Praze. — I. části: XV. věk a déjiny liter á t s k ý c h b r a t r s t e v. Nákladem Dědictví sv. Prólcopa. Čís. XXXIV.La rok 1893. Tiskem Cyrillo-Methodějské knihtiskárny (V. Kotrba). V Praze. 1893. 80. 502 strany. — Kromě toho: 1. Hudební pillohy. (Číslo 1.—6.) II. Notové snímky. (6 čísel). III. Listinové piílohy. (7 čísel.) IV. Literární přílohy. (14 čísel.) V. Obrazové piílohy. (7 čísel.)
Jakým směrem a duchem nese se druhý dil Konrádových „Dějin posvátného zpěvu staročeského., od veškerých Cyrillistů touiebně očekávaných, nejlépe poví předmluva velezasloužilým spisovatelem předeslaná, v níi o spisu svém vyslovuje se, jak následuje:
„Jest tomu jii drahně let, co vydány byly tiskem Dějiny posvátného zpěvu staročeského od nejstarši doby do husitských válek (v Praze 1881). Dle nabytých při tom zkušeností nezdálo se pode psanému, že mu kdy bude možno přikročiti k vy-dání druhého, objemného dílu. Objeviloi se ku vzdělání jeho tak mnoho staviva, daleko široko rozptýleného, ie úředními povinnostmi vázanému naprosto nebylo lze pomýšleti ani na náležité se-brání a. spracování jeho, neřkuli na samo vydání II. dílu. Po širých zemích svato-Václavské koruny po různu rozptýleny leží lcancionály, jei měly býti hlavním pramenem k poznání a probádání posvátných zpěvů našich předků. A jest jich podnes dosti četně zachováno, jak viděti z díla samého. IIlava těchto zemí chová v lůně svých hojných, bohatých knihoven a archivů mnoho těchto kancionálů a jiných pramenů všeho druhu, ze všech

končin českých sem snesených. 1 ačkoli toto soustředění jich velice napomáhá soubornému a soustavnému studiu v pramenech, piece objevilo se jich pro náš účel tak neobyčejné množství, že na-skytla se nezbytná potřeba delšího, nepřetržitého bádání v těchto pramenech. A taková potieba objevila se i ve vídeitské dvorní knihovně, v Brně, Olomouci a na Moravě vňbec, ba i ve Vratislavi a v Krakově Tui hojná čekala žeň; neb velkolepá byla činnosi našich předků na tomto poli. Tui po výtce osvědčili se Čechové národem zpěvu-milovným.
Kde dobrati se času k tak rozsáhlé práci? — Bylo nám jako plavci, jenž měl z přístavu vypraviti se na výzkumy do širého moie, však nemůže vyplouti ani z úzkých, obmezujících břehů přístavných. Proto bylo nám plachty zatím stáhnouti a čekati pííznivého větru ku plavbě na širé moie. Ustál jsem od práce a obmezil se zatím na menši výzkumné a přípravné práce. Tak vznikla pojednání o Komenském, jako skladateli kancionálu, o Nudožerském (parafrase na to ialntů) a Klim. Bosákovi. (Viz je v »Cyrillu«, 1883., 1884. a 1859.) Pak: „0 posvátné písni polské«, O staročeské psalmodii, I'iíspěvky k nejstarší hymnologii české a O starocharvátské hymnologii (ve Zprávách král. české Společnosti nauk r. 1885., 1886. a 189o.), »Kollegyum ROratistGtV v Krakově (Slovan. Sborn. 1885.) a jj. drobnější práce a studie.
Mezi tim hlasy a poptávky po 1I. díle stále se množily, hlasové váiní a platní. Však přikročiti k sepsáni jeho bylo nám teprve potom lze, kdyi podařilo se nám dosíci dovolené na dva letní semestry. Nyní vypluli jsme volně na to širé moře a ve jménu Páně rozestřeli jsme vedlé dobře pro-myšlené soustavy sítě k velkému lovu. A výtěiek