- 36 -

Boží, narodil se nyní« (nápěv též z Rorátů), »Chtíc aby spal, tak zpívala«, rozkošná to a poetická ukolébavka;'` text starší líbí se nám lépe než novější. Aby se učinilo starším za dost, zapěla se někdy také píseň »Poslouchejte, křesiané«, ovšem nápěvem správným dle kancionálu.
O ranní mši sv, v neděli zpívala se mešní píseň »Náš Spasitel s nebes trůnu« ; po mši svaté bud »ATarodil se Kristus Pán« aneb krásná hymna vánoční „Kriste, světa Spasiteli,,.
Nešpory zpívají se u nás pouze tíikrát do roka o hodech Boiích. — Na sv. tři krále zpíváme po mši sv. »Tři krále znamenali« aneb hymnu „Proč se duch tvůj, Herodese«; na den nejsv. jména Ježíš »Jezu, sladký duší hosti«, hymnu to nešporní na den ten připadající.
V čase postním přede mší sv.: »Umučení našeho Pána jezu Krista,,, „Když večer devátá byla hodina,<, »Již jsem dost pracoval,<, »Horo olivetská«; o mši sv. mešní »Přistup, duše, v skroušenosti« a »Z úpadů svých v skroušenosti«; po mši sv. »V tomto píeposvátném času«. Pii líbání sv. kníže: „Ach můj drahý jezu Kriste« a „Když v myšleni usmrcení,.
V týdnu pašijovém, když se přistupuje k Božímu hrobu, rád pěje náš lid starobylé písně o umučení Pána Ježiše Krísta: >Křesianslcá duše, rozvažuj sobě«, »Sem, dcero Sionská«, »Kde jsi, můj Ježíši?- Co se slohové části dotýče, nevyhovují písně tyto ovšem pokroku nynějšímu; nejsou také ani v kancionálu Svatojanslcém oUsaženy; však kdo ty srdce dojímající, národní nápěvy slyšel, nemůže jim upříti ceny značné. Zpívají se v Bezně od staletí, a jakmile některou z nich začnu zpívati, vše se za mnou ve chrámě rozhlaholí. (Uvedl jsem je také ve svém zpěvníku „Cyrillu<,; kritika je odsoudila pro vady ve slohové části; ale k vůli historické jejich důležitosti nevynechal jsem jich ani ve druhém vydání »Cyrilla«.)
V čase velikonočním zpívá se přede mší sv.: »Třetího dne vstal Stvořitel«, »Pán Ježíš Kristus vstal z mrtvých«, »Prozpěvujme všichni nyní«, »Vesel se, nebes královno,,, po mši sv. »Hle, vstalť jest nyní Kristus Pán« aneb »Vstali jest této chvíle«; o mši sv. »'Základ církve jest na skále«.
Po čase velikonočním přede mší sv.: „Minula noční hodina,,, »Ve jménu Otce i Syna«, »Noc temnou přečkavše« a »Díky Bohu vzdejme«; o mši sv. ranní: »Hospodine, všech věcí Pane«, ,Hospodine všemohoucí,, a někdy též »Spěj, duše, zbožně k výšině,,.
Když před 26 roky přišel jsem do Bezna, hle-dal jsem v kancionálu píseň mešní, slavnostní, která by Haydenovu „Zde v skroušenosti padáme« nám nahradila; i zalíbila se mi tenkráte >,Spěj, duše, zbožně k výšině«; nápěvy písní »Hospodine, všech věcí Pane,, a »IIcspodine všemohoucí« zdály se mi býti příliš těžké a uchu nelahodící; proto

zvolena byla píseň „Spěj, duše«. Podivno ! Od té doby všechny tii jmenované písně ve chrámě zpíváme, ale nejvíce líbí se nám stará skladba »Hospodine, všech věcí Pane« a nejméně nová skladba »Spěj, duše«. jaká to plynnost, vroucnost v starých, jaká těilcopádnost, nucenost v nových skladbách !
Po mši sv. o ranní zpívá se: »Mé jsi potěšení« aneb »Hospodine, ulituj nás.. Všedního dne zpívá mládež školní: v pondělí a ve čtvrtek »Za-číná se konat«, v úterý a v pátek »Před Tebou se klaníme«, ve stíedu a v sobotu »'Době, Pane na výsosti«.
Velebné zpěvy zaznívají v chrámě našem v čase adventním; již od r, t85o zavedeny jsou zde krásné zpěvy rorátní; pohodlný čas v minulém adventě a horlivost lidu přispěly k tomu, že návštěva zpěvů těchto, jakož i provedení samé vy-nikaly nad léta minulá. Denně bývalo na kůru přes 20 zpěváků, dole pak ve chrámě zářilo tolik též světel, při nichž věříci zvučnými hlasy kůr doprovázeli.
Po rorátech zpívá se o mši sv. »Vyros, nebe, Spasitele« a „Sešli rosu s nebe, ; po mši sv. »Hle, pí-ijde Pán Spasitel náš«. O svátcích Marianských přede mší sv. »Tisíckrát pozdravujeme Tebe«, při mši sv. »Ú Maria, útočiště naše« po mši „"Zdráva bud; Panno Maria« a ,Vzpomeň, ó královno milá,<. Při mši sv. za mrtvé: »Odpočinutí věčné«, mešní to píseň a »Rač se, Boie, nad dušemi«,
Přikročím nyní k části liturgické. Máme zde po celý ruk v neděli a o svátcích dvě mše sv., ranní a velkou. Našim činným členiim mohu dáti velice pochvalné vysvědčení, že po celý rok četně scházivali se na velké služby Boží. Při sopránu a altu účinkují pouze dámy; dětí k těmto produkcím neberu; hlas dam jest přece jen pinější, jasnější, čistší, čehož od mládeže očekávati nelze; ai naslouchají a učí se, až dospějí, nastoupí na jejich misto. Jako v r. 1892. tak i na počátku roku minulého snažili jsme se, aby o velké mši sv. pělo se vše dle předpisu církevního: zpíval se Introit, Offertorium a Communio. Anf tyto částky stále se mění a na venkově zpěvných sil po skrovnu bývá, bylo nemožno toho docíliti, aby je celý sbor pěl. I Uyly přiděleny výtečnému hudebníku a pěvci panu učiteli Ign. Šáfrovi; když pak nás o minulých prázdninách opustil, stav se řídícím učitelem ve Strenicích, musili jsme prozatím upustiti od Introitů.
Uvedu skladby, které v minulém roce na kůru provedeny byly: r. Skladby jednohlasé: Chorální mše I. a IV., chorální requiem, Missa „in hon. se. Andr. Avellini„ a ,se. AmUrosii„ od \\ itta.
2. Dvouhlasé: Missa »in hon. se. Joannes B.,, od Singenberaera, dvouhlasá mše od Schallera a dvouhlasá mše pro alty a Uassy od Koeneua.