__ 3 5

manitosL« Rovněž učená jako zajímavá přednáška vypinila zbývající čas dopolední. Odpoledne piednášel profesor josef Foerster, kapelník metropolitního chrámu sv. Víta „O modulaci se zvláštním zietelem ku starým toninám církevním. velepoučně a názorně, načež následovalo praktické „cvičení chorálni« kompetentním odborníkem, P. AlUauem z Emauz, který hájil přednes sestejitovaci, jaký v Emauzích se pěstuje, oproti spůsoUu dosud obvyklému.
Druhý den slavnosti Cyrillské počal se ve chrámu Páně sv.-llavelslcém, kde piivelké mši sv. přednesl ieditel Jan August Starý se svým sborem Mittererovu 5h1. skladbu mešní „de Apostolis« tak dokonale, že to bylo nejskvělejším výkonem polyfonickým sedmých exercicií.LUývajíci čas dopoledni vypiníl zkušený znatel písně obecné Klement I{ufCner, promluviv	O zásadách, dle kterých lze s prospěchem pěstovati obecnou píseů chrámovou v duchu církve a v duchu jazyka českého.« Slova řečníkova illustrovala škola pěvecká piednesem několika písní iízenim Františka Chluma. Odpoledne shromáždili se účastníci ve chrámu Páně Emauzském 1: uešporám, načež P. Alban v tamější kapli císaiské pokračoval ve "cvičení chorálním„ dne minulého počatém. Večer byl koncert, jehoi program skládal se ze 12 motett, většinou předními skladateli a zároveň členy představenstva Obecné jednoty Cyrillské komponovaných a školou Cyrillskou za iízení jmenovaného učitele přednesených.
Tietího dne sloužena jest slavná mše svatá v dominikánském kostele sv. Jiljí, pii které táž škola zapěla mešní skladbu sloienou ke cti sv. Josefa od Ed. Treglera, načež ieditel kůru Josef Cainer názorně vysvětloval kůželové vzduchovny u varhan různých soustav, jejichi modely za tím účelem zapůjčili varhanáři Rejna a Černý, kteií ve dvoraně svato-Václavské postavili též varhany v dílně jejich zhotovené, jichž ku cvičením nevyhnutelně třeba bylo.
Po skončeném triduum Cyrillském rozloučivše se, s vroucným poděkováním rozjeli se veškeií

účastníci hodit Cyrillských do veškerých končin vlasti osvěženi a posilněni, aby v díle společném pokračovali na oslavu Boží svědomitou péčí o rozkvět vznešeného zpěvu posvátného.
Organisace jednoty Cyrillské valně pokročila zřízením diecésní Jednoty Cyrillské v II r a d c i K r á 1 o v é, v jejiž čelo zvolen jest odbornik důkladně vzdělaný a zkušený, profesor bohoslovi, dr. Josef Dlrštík, jemui se dostalo i biskupského schválení v úřadě piedsednickém. Takovou měrou přivedena jest k žádoucímu zakončení organisace Obecné jednoty ve smyslu stanov již v druhé ze šesti diecésí, po kterých činnost její se rozkládá. Nová Jednota diecésní usilovně pečovati bude o rozšíření a rozkvět farních Jednot Cyrillských v biskupství Králové-Ilradecicém za pomoci Boží i piímluvy sv. Cyrilla.
V minulém období vzrostl opětně počet far-nich jednot Cyrillských o nových šest Jednot. V arcidiecési Olomoucké ziízeny jsou farní jed-noty Cyrillské v hluku a Uherském Ostrohu, v diecési Brněnské v Hostími, Mollenburku a Babicích, v cliecési Litoměřické v Šopce. Uvedeným Jednotám zaslal podepsaný piedseda potiebné výtisky stanov, jakoi i listiny piípovčdné s žádoucími pokyny, o něž Uyl požádán.
Š k o 1 u C y r i 11 s k o u potkala nehoda dlouho a dosud trvající chorobou horlivého učitele, Františka Chluma, čímž v pravidelném cvičení nastala nemilá přestávka. K návrhu Obecné Jednoty Cyrillské zvolilo slavné ieditelstvo Akademie křesťanské prozatímním zástupcem ieditele kůru Jana Ev.Lelinku, aby v díle tolikaletém pokračoval. Chorobnému učiteli poskytnut na zotavenou celý rok s nezkráceným služným.
Exerciciemi Cyrillskými, zřizováním nových jednot Cyrillských jakoito odboček Obecné jed-noty Cyrillské, jakoi i péčí o školu Cyrillskou snažila se Obecná jednota Cyrillslcá zadost učiniti povinnostem, stanovan.i jí uloženým.
F. J. Lehner,
piedseda Obecné jednoty Cyrillské.

VÝROČNÍ ZPRÁVY ZA ROK 1893.
Čechy.
Diecése Litoměřická.

BeZIItI. Oslava služeb Božích jest účelem Jed-not Cyrillských; pilným šetřením předpisů církevních v ohledu zpěvu obecného a liturgického do-sáhne se toho. Naše farni jednota, jedna z prvnich ve vlasti naši, snaií se cíle toho dosáhnouti již na 15. rok. V roce 1393 čitala rz členů činných: 4 soprány, 2 alty, 3 tenory a 3 Uassy; to školních dítek cvičilo se denně po půl hodině ve zpěvu. Členů piispivajících po t zl. bylo 16.

Nejprve zmíním se o zpěvu obecném, jak v minulém roce v našem chrámu Páně pěstován byl.
Jest u nás a na venkově vůbec chvalným zvykem, že asi čtvrt hodiny před službami Božími, nei se lid shromáidí, zpívají se piípadné písně bez průvodu varhan; v radostném čase vánočním zpívaly se tyto písně: ,Otce uebeskélto pochvalme z milosti« (nápěv krásný z Rurátů), ,Kristus, Syn