—	20 —	
dle nových bádání s o u č a s n í k e m j eho	své skladby, první knihu mší. Týž papež	
a do Říma nikdy nepřišel.	Spisovatelé	a příznivec Palestriuův povolal jej také	
před Baini jmenují učitelem jeho jakéhosi	za zpěváka papežské kaple r. 1555. Však	
Gaudio Mell, jinak neznámého mistra,	papež Pavel IV. propustil jej a dva jiné	
Náš Jeník	zpíval asi	na kůru	svého	též	ženaté	zpěváky	z té	kaple,	ježto	
rodiště, načež odebral se (asi v	14. neb	dle stanov neměli býti jejími	členy leč	
16.	roce)	do	Říma	na	přísné	učení	toliko neženatí klerikové.	
v	hudbě.	Již	v	říjnu	r.	15 4.	učinila	Z těchto výsledků kritického bádání	
palestrinská	kapitola	s	osmnáctiletým	Haberlova poznáváme, že třeba v životo‑	
Janem smlouvu, by hrál o svátcích var-	pise	Palestrinově,	posavad	jen	z	díla	
hany, pak při mši, nešporách a komple-	Baini známého, nejednu stránku opraviti	
táři by denně zpíval a kanovníky a toli-	neb dopiniti. K tomu pak dodáváme, že	
kéž	hochů	by cvičil	v zpěvu	a umění	když	první	manželka	mu	r. ISSo.	ze‑	
hudebném. Za to obdržel příjmy jednoho	mi-ela,	Palestrina	oženil	se	po	druhé	
kanonikátu.	Roku	IS47.	pojal	za	man-	s bohatou vdovou,	s nížto získal	znač‑	
želku Lukrecii,	rozenou de Goris, s níž	nější jmění. Toho použil nyní k hojnému	
dostal značné věno.	tisku	svých skladeb, ježto tehdáž skla‑	
Když	pal-, r.	ISSo. zvolen	byl	pale-	datelům samým bylo platiti za tisk, ne‑	
strinský	kardinál-biskup	Giovanni	del	našel-li mecenáše k tomu. Zemřel, když	
Monte	za	papeže	(Julius III.),	zjednal	tiskla se VII. kniha jeho mší.	Dědicem	
»mistru	Janovi«	z	Palestriny	v	září	jeho	byl	jeho syn	Igiuio,	který ze tří	
r.	ISSI.	místo	kapelníka	u	sv.	Petra	synů jeho jediný zbyl na živu	po otci.	
v Římě.	Jemu proto věnoval prvotiny	Iuurá~~.	

Matutinum Tenebrarum
v metropolitním chrámu Páně.
Vypravuje Clemens Kuffner. (Dokončení.)
Drahocenné ty poklady zasluhují vají se in cantu firmo (Tonus II. o kvartu větší pozornosti, než jaká se jim věnuje. výše). V posledním verši spojí se oba »Miserére« Allegriho má dva sbory, sbory v jeden devítihlasý, jenž má svou jeden pétihlasý a druhý čtyřhlasý. Věty zvláštní melodii.
žalmu, které nejsou komponovány, zpí‑
Imo. Coro.

Catus
ň	_~°~H~=~
Mi - se - ré-re me - i	De 	us, secúndum magnam
Cantus	—: -	~~	~
Mi - se . ré-re me - i	De 	us, secúndum magnam
Altus.
		Mi - se - ré-re	me	i	De -	-	-	-	-	-	-	-	-	-	us, secúndum magnam mi‑	
Tenor.		n
— ©—	—	_ě -	
					
		Mi - se . ré-re	me-i	De	-	-	-	-	-	-	-	-	us, secúndum magnam	
Bassus.—						—~á~—_~-o~-F-F~		
				
	Mi - se . ré-re	me	i	De	-	-	-	-	us, secúndum magnam