-- 18 —

ditel kůru kathedrálního, pan Jan N. Wiinsch.
Ovoce drahně let pěstované dozrálo. Diecésní Jednota Cyrillská tak dlouho připravovaná a toužebně očekávaná jest zřízena a řízení její rukoum zkušeným a osvědčeným svěřeno. Utěšeně a vesele počíná třetí desítiletí Cyrillské. Rozkvět života Cyrillského v jedné z diecésí českých jest pro celou budoucnost zabezpečen. Zádoucí organisace počíná se dokonávati. Pokud diecésní jednoty nejsou zřízeny, není dokončena a za-bezpečena budova Cyrillská. Dílo, je-muž člověk živobytí věnoval, rád vidí pod střechou dříve, než hlavu k věčnému odpočinku složí. Cást budovy jest zabezpečena pevným krovem. Bud Bohu chvála! Diecése Králové-Hradecká má svou diecésní jednotu, která s nadšením pečovati bude o rozšíření a rozkvět za-kládáním farních Jednot Cyrillských po veškerých končinách diecése. Pravidelná činnost jest zahájena. Pán Bůh na pří-mluvu sv. Cyrilla udělí svého požehnání. Jubilejní rok Palestrinský oslaven jest způsobem důstojným. Radostná zpráva zní :
»Konečně mohu podati zprávu, že jednota diecésní státně povolena výnosem velesl. c, k. místodržitelství ddto. to, února 1894, č. 12.416 a že se jí do-stalo církevní approbace 24. února 1894 nejd. p. biskupem.
Vydal jsem tištěné provolání v 5o0 exempl., kterýmž pozval jsem zdejší obecenstvo k ustavující schůzi odbývané dne,4. března 1894.
Učastníků schůze bylo přes 5o, kteří ihned spolu přihlásili se za členy: lozlatových členů máme již 8, též několik členů, kteří platí 1 zl. neb 5o kr. ročně a činných též hojnost.
Zallájil jsem schůzi řečí, jak následuje:
»Velectění přátelé a příznivci zpěvu posvátného! Přijmete mé srdečné poděkování, že k vyzvání našemu jste se sem dostavili. Učastenstvím svým na jevo dáváte dobrou vůli, že chcete při-spěti hi•ivnou svou k uskutečnění díla, které v prvé řadě má sloužiti ku cti a slávě Boží a spolu pi-ispěti má ku cti a prospěchu duchovnímu našeho staroslavného města v diecési Králové-Hra decké. Jednotou naší má znovu vzkřísen býti spolek, jenž nepřízní doby v pi-edešlém století sice zašel, ale v paměti lidské posud žije a vděčné památce se těší. Víte již, ]sterý asi spolek to

myslím, že jest to bratrstvo literátské, po němž vzácné památky chová zdejší městské museum. C y r i 1 1 s k á J e d ii o t a právě zřízená má se státi dědičkou a pokračovatelkou snah bývalých literátů; jejich pro-gram má býti i programem naším. Ze tomu tak a že Cyrillská naše Jed-nota nehodlá snad pěstovati něco nikdy nebývalého, něco zcela nového, porovnejme památky literátů s programem naším. Literátský sbor držel se zásady, že při slavných službách Božích má býti zpěv latinský a pro tu příčinu měl zvláštní oddělení pro pěstování zpěvu latinského. Oddělení to nazývalo se kůr latinský. A jaké skladby provozoval, ukazují památky po nich zbylé. Byl to c h o r á 1 a p o 1 yfonní zpěv. A že si chorálu vážil, patrno ze zachovaných graduálů skvostně upravených. Ze i v í c e h l a s ý zpěv byl pěstován, poznáváme z četných skladeb, které v museu zdejším pro nedostatek místa ve ski•íních uzavi-ených uloženy jsou. Měl jsem příležitost do nich nahlédnouti a musím se pi•iznati, že žasl jsem nad stupněm dokonalosti pěvecké, ku kterému zdejší literáti dospěli. Skladby 8-, 12 h l a s é svědčí o množství i o vyspělosti tehdejších zpěváků.
Po literátech zachovaly se nám též doklady, že pěstována byla i píseň česká, a to od oddělení jejich, kteréž nazýváuo bylo k ů r e m č e s k ý m. A kterak český zpěv pěstovali, vidno z k a n-c i o n á l ů, v nichž uloženy proslulé staročeské roráty, se skvostnými iniciálkami a překrásnými obrazy, které po stech letech zái-í ještě v lesku neseslabeném, ve svěžesti pi-ekvapující.
'L obrazů těchto, jakož i z ostatní drahocenné úpravy kancio nálů našich též poznáváme, že literáti Hi-adečtí nebyli snad lidé rázu toho, jalcéž nyní leckdes pod jménem tím shledáváme, ale že to byli lidé skutečně literá t i, lidé v literním umění zběhlí, elita města, výkvět intelligence tehdejší, tak že slouti literátem platilo za čestný titul a za chloubu každého z nositelů jména toho.
A nyní popati•me na program náš:
Při zpívaných službách Božích hodláme pěstovati chorál a vícehlasý zpěv latinský dle zásad a zákonů církve, a snahou naší také