Nákladem vydavatelovým. — Knihtiskárna Politiky- v Praze.

— 8 —

pustiv řemen o tři dírky, vydal se na cestu napřed k nám, potom k rychtáři a naposledy do školy.
Ve škole bylo hlučno jako v oule. Garda v piném počtu shromážděná měla pana učitele v kole, a ten chtěj nechtěj musil vypiniti svůj slib a vykládati o původu rakouské a pak naší české národní hymny. Nebylo vyhnutí a marně se dovolával, že je k vypravování krátký čas.
»Nu tak tedy, vy nedočkalové, poslouchejte,« začal pan učitel své vypravování. »Jak vám sečtělejším je známo a jak my starší to sami trochu pamatujeme, otřásaly se na konci minulého století trůny evropské pod mocným nárazem francouzské revoluce. Jako se šíří jedovatý dech cliolery nebo moru, tak se šířilo i jedovaté učení neznabohu, že prý nepotřebujeme žádného pána nad sebou, ani na nebi, ani na zemi, a právě jako mor zachvacuje náhle a rychle a mnohé, tak i revoluční Míza zachvacovala lid, ovšem, že ne všude se stejným výsledkem. A jako proti moru a choleře chápou se prostředků ochranných, tak i proti šířící se revoluční nákaze hledány prostředky co nejspolehlivější, a tu to byl vrch!ií c. k. kancléř, hrabě Saurau, který připadl v roce 1786 na štastnou myšlénku, že jediným z těch prostředků, který může krotiti revoluční vášně, jest i hudba. A nemýlil se!«
»To je podivná věc !« zvolal kolář Valenta.
»Nic na tom není podivného,« pravil pan učitel; »hudba je řeč, a jako úchvatná

řeč dovede člověka přesvědčiti a jemné vážné slovo jej ukrotiti, tak tolio do-vede i hudba, ano snad ještě výrazněji!«
»Ale to by talzé mohla hudba člověka rozplameniti a rozeštvati k zlému, právě jako štváčská řeč!« mínil Jedlička.
»Ovšem že!« přisvědčoval pan učitel, »a já jsem vám o tom již jednou vypravoval, že hudba dovede člověka učiniti i divokým a pi-ílelady jsem vám to po-tvrdil. Ano i na zvířata hudba působí. Když velbloud již unavením klesá, začne mu beduin hráti nebo zpívati jemnou melodii zvláštním tempem a velbloud běží dále. Indové naopak své slony ve válce dráždili melodiemi divokými, až se slonové rozzuřili. Nu a co vlastně to bylo, co francouzskou revoluci učinilo tak divokou? Byla to marseillaisa; nu a naproti marseillaise, která hlásá smrt králům a trůnům, měla postavena býti hymna, která hlásá oddanost k trůnu ; to byla myšlénka Saurauova. Vysvětlím vám to blíže. Marseillaisu složil v roce 1792 	«
V tom vstoupil Kajka do školy a uctivě zval všechny přítomné, že prý jest již čas jíti. Skutečně, bylo ti-i čtvrtě na devátou.
»Skoda!« zvolal Valenta, »však ale náui to pan učitel dopoví potom!«
»Dopovím, budete-li pěkně se držet,« přisvědčoval pan učitel.
»Budeme!« svědčila garda jedním hlasem. A šli.
(Pokračování.)

OI3SAlI: Matntinum Tenebrarum v metropolitním chrámu Páně. (Pokračování.) — Obecná Jednota
Cyrilíská.	Feuilleton : "1, mých pamětí. (Pokračování.)
J.>NF' Veškeré starší ročníky ,CYrilla" ntá na s)~laclé redakce ,Cyrilla" na Král. Viuoliradecla. 1~ ~—vs S hudební přílohou číslo 1. '
..C1 RTLL- vychází vždy 15, kaidého měsíce. Předplatné, které činí poštovní poulcázkou na celý rok
2 zl. 20 kr., přijímá redaktor F. J. Lehner na Král. Vinohradech. Reklamace budtez zasýláuy cle e%‑
pedice v Akademii křesYanské v Praze (lzetězová ulice číslo 223).