1.894. Ročník XXI.

YRI L
-ks, 0 1 1 F..J
hro katolickou 1111ctbll posvittlloll
v Čechách, na Moravě a ve Slezsku, zároveň
OnuN 02ECNÉ JEnXOTY CyR=SxÉ.
Majitel, vydavatel a redaktor:
F. J. LEHNER.	ČISIO 1.
~l u nn nu uuuuuuuuu uumum uw mum nuu u mnn innnmunmuuunnnnunnunnuuumm~nmm~uun mnnum ninuum munnm nunnw i nnuuuuuunnnunnnum nnnnuum~nnnnumnnnnunnnnnl~

Matutinum Tenebrarum
er metropolitním chrámu Páně.
Vypravuje Clemens Kuffner. (Pokračování.)

Jak dobře jest prokládati slavné ófficium vícehlasným zpěvem, to se ukazuje v čase od konce druhého Nokturna až do ukončení l.,audes, ]cde l:iich:íaí mnoho, a to delších žalmů, akde jednohlasným, byt sebe dokonalejším zpíváním jich musí nastoupiti jakási jednotvárnost, která unavuje. Pozorujme jen věřící dole shromážděné. Jsou zde ovšem mnohé duše zbožné, z nichž některé mají v rukou Officium Maj. Hebdomadae s pi c-]cladem, některé i pouze brevíi-; ty za-jisté bedlivě sledují modlitby a zpěvy s nemalou zaujatostí. Jest tu však o mnoho více duší, které takových knih nemají, které sem přivedla nábožnost jen povrchnější, jen jakási vnitřní touha, aby se také v těchto svatých dnecli něčím na duchu povznesly; jestliže ni-čím jiným, aspoá tím, co jim v chrámu Páně padne do smyslů, co uvidí a uslyší. Nechci mluviti ani o těch,. které sem přivedla jen holá zvědavost. A u talcových lze pozorovati, že v prvních okamžicich pozorují sice všecko, co se před očima jejich děje, s živým účastenstvím, je to znáti na nich, že se v duchu jejich nábožnost probouzí, ale že to účastenství také brzy ochabuje, jestliže se ob čas smysly jejich na noro něčím ne-osvěží, na pi-. neaysti-ídá-li se zpěv jednohlasný s vícehlasným, nepromění-li

se tony žalmové, nepřichází-li pro délku nělcterého žalmu delší dobu Antiphona, neb jestli mnoho žalmů po sobě násl.ede;j°, iac termu zvlá' č bý vá v a.au,les. Ochablost ta jeví se u takových lidí nejprve v tom, že se počnou sem tam ohlížeti, potom pi-ecliázejí tam, kde by mohli aspoá něco viděti, a když se po-dle jejich zdání psalmodie nechýlí k žádnému konci a nenastává žádná proměna, odcházejí z kostela neuspokojeni. Yi-icházejí zas jiní, ale i ti jednají podobně. -Nejvíce vysti-ídá se lidu právě v té mezeře od konce II. Nokturnu až ku zpěvu »Christus factus est«. Tomu by se zamezilo, kdyby se i v třetím Nokturnu Respousoria pi-ednášela na kůru vícehlasně. Tím by se nemálo zvýšila rozmanitost a přítažlivost sv. officia, tím by také i ono do jisté míry kusé dílo bylo přivedeno v souměrný celek.
Kdo vytrval až k ukončujícím zpěvům, bude za svou vytrvalost slavně odměněn. Dcam čas se již nachyluje, přibírá se šero, i světel na trianlu každým žalmem ubývá. Zpěv dlouhých žalmů chválových zavznívá temněji, a duch se v hlubší rozjímání ponořuje. Každý cítí, že se blíží okamžiky velebnější. Nahoic intouuie se Antiphona ad Benedictus. Všecko vstává. Toto povstání podivuhodně působí. Jakoby se v tu chvíli