— 96 —

Christi rosae, speciosae

columbellae.«

lal: ,Odtamtud mi to bylo dáno.« A oslzel. Však ale také Hayden, než začal nějakou svatou skladbu komponovati, vždy se dříve pomodlil růženec.«
K těmto slovům podotýkám, že i Palestrina něco podobného o sobě i-íkával. Pi-ekrásnou PMissa papae Nlarcelli«, která na Tridentském sněmu rozhodla podržení polyfonního zpěvu v našich chrámech, slyšel Palestrina di Ive ve snách zpívati od andělů. Co slyšel ve snách od andělu, to pak napsal, dobře si to zapamatovav. Svatá Kateřina Boloůská, která ani noty ani hry na nějaký hudební nástroj neznala, slyšela ve snách doprovázený na loutnu zpěv na slova: » Et gloria ejus in te videbitur«. Probudivši se, žádala k velikému překvapení sestry představené loutnu, a když jí byla podána, začala hráti a zpívati, co byla ve snách slyšela tak dovedně a tak krásně, že celý klášter unesla v nadšení. Loutna ona dosud se v Boloňském klášteře sester chová na památku. Svatý Hermann ze Steiufeldu byl velikým ctitelem svaté Uršuly a její družek mučennic; i složil k jejich cti hymnus, který začínal slovy:
»O vernantes supra modum o puellae,
o agnellae, Christi carae
Byl by rád k těmto sloviim složil i nápěv, avšak neuměl toho. I slyšel ve snách na text svéllo hymnu překrásný čtverohlasý zpěv, který tolikráte se opakoval, až si jej Hermann zapamatoval a pak napsal. Harfa svatého Duustana sama zněla vznešenou melodii a průvod na slova antifony: ,Gaudent in coelis animae Sanctorum, qui Christi vestigia sunt secuti«. Však dosti již. Komu podobné příběhy se líbí, račiž
v novém roce na shledanou!CYHILL``,	á

nahlédnouti do 4. a 5. knihy mystiky Gdrresovv, najdeš jich tam hojně.
»Ale to nám, pane učiteli, povězte,« žadonil :Mareček, »která skladba je ze všech Haydenových komposic nejkrásnější? Co myslíte ?«
»Rakouská hymna,, odvětil pan učitel. »Tal,?« divili se všichni.
»Ovšem,« svědčil pan učitel, »ale ta má také zvláštní svou historii, právě jako naše česká hymna »Kde domov můj ?«
»Pane učiteli, povídejte nám to, po-vídejte,« žadonili se všech stran.
»Povím,« sliboval pan učitel, »ale až zítra, dnes jest již pozdě. Tedy ráno o půl deváté at jste na svém místě.«
S tím gardu propustil. —
A nyní jestě něco milým čtenářům.
V roce 1846 známý a oblíbený herec Kaška slavně byi vypískán a vysyčen proto, že se opovážil uvésti na české jeviště chatrný svůj kus »Čarodějnice Megera«. V tom hřmotu a pískotu vy-hrne se opona a herec Grabinger vede neštastného Kašku za ruku a praví ku obecenstvu: »Odpustte mu to, on toho již vícekráte neudělá!« Salva smíchu a potlesku byla odpovědí a Kaška slunil se dále ve pi-ízni divadelního publika.
Prohlížeje své »Paměti« mčl jsem také strach a to nejednou, že za tak: chatrné povídání budu vypískán a vy-syčen, a proto jsem s nimi tak dlouho ani nevylezl. Ale nastojte! Se všech stran hrne se na mne hromobití, proč nepíšu dále. Nuže tedy, pane redaktore, vezměte mne za ucho a předvedte mne svému vzácnému Cyrillskému publiku a řekněte: »Odpustte mu to, on již toho vícekráte neudělá.«
A já slibuji: »Neudělám!« Na rok Vás budu v každém čísle zlobit až do omrzení. Štastný a veselý nový rok a

ročník xTl. vychitzt,ti blldo, rokli llH,~tillo jako tloslld
s dvanácti hudebními přílohami.
Předplatné 2 zl. 20 kr. přijímá redakce na Král. Vinohradech. S hndebuí přílohou císlo 12.	,—~
»CYRILL- vychází vždy 15, kaidého měsíce. Předplatné, které činí poštovní poukázkou na celý rok
2 zl. 20 kr., přijímá redaktor F. J. Lehner na Král. Vinohradech. Reklamace budtež zasýlány do ex‑
pedice v Akademii křesYanské v Praze (ltetězová ulice čislo 223).
Nákladem vydavatelovým. — Knihtiskárna »Politiky- v Praze.