-86

A proto prosíme vás snažně, by dobře bylo uváženo při plánu pro ob-novu liturgického zpěvu, zdali toho vznešeného cíle lze dosíci již v době krátké či teprvé v delší — vždy bez porušení veřejného pokoje. Moudře a rozvážně hledejte prostředků nejvhodnějších k cili tomu, opatrně a rozumně odstraňujte překážky v cestu se stavící — tohot věru ani my nechceme, aby reforma tato (rázem a náhle zaváděná) koupena býti musila za cenu veiejného, těžkého pohoršení a neblahých rozporů ve farnosti!
Ctihodní bratří! Jakkoli jest latinský chorál liturgickým hlavním zpěvem církve sv., tož přece smí býti nahrazen, jak víte, zpěvem vícehlasým, duchem křestanským řízeným při missa solemnis, missa cantata, při nešporách atd. Pro-vede-li se korrektně, přispěje i ten měrou nemalou ku probuzení zbožnosti
u posluchačů a věřící mocně povznese.
Než pi-ece není radno, aby sbor zpěváků nedosti ještě vyškolený odvážil se
v menším městském nebo venkovském kostele na nacvičení čtyř-, pěti- a šestihlasých mší.
Nehledě ku namáhavé přípravě minul by se výkon ten snadno s toužebným zdarem, a to jednak pro nedostatečné porozumění se strany posluchačstva, jed-pak i pro nedostatečné snad provedení se strany zpěváků samých.
Naproti tomu odporučujeme jmenovitě venkovským kostelům, alespoň z počátku, provozování jedno- a dvouhlasých mší, a nic nebrání, proč by v církevním roce nebyl repertoir omezen na několik takových skladeb a proč by tyto skladby nesměly se opakovati. Le pak během let lze teprvé přikročiti k důkladnému nacvičení troj- a čtverhlasých mší: tož taková touha po dokonalejším jistě jen zvýší horlivost a sílu zpěvákův.
Oddané, věrné a nadšené spolupracovníky ve službách posvátné hudby naleznete v převážné většině věřících v našem biskupství. A ku předním pomocníkům v pěstování pravé církevní hudby náleží ředitel kůru a varhaník.
O neváhejte podporovati v ohledu tomto jejich chvályhodné snahy vlivem svého postavení, svých vědomostí, upřímně, laskavě a vydatně ! Požehnání

takovéto společné, jednotné práce oblaží netoliko věřící, nýbrž i vás a vaše spolupracovníky nemálo.
Na torito místě vzpomínáme s upřímným uznáním všech vysoce vážených mužů, kteří v tak mnohých našich městských i venkovských kostelích tolik vy-konali a dosud ještě pracují na liturgickém zpěvu jedno- i vícehlasém.
Se zvláštním uspokojením v duši po-hlížíme také na imposantní shromáždění ředitelů ]cůrů, učitelův a duchovních, kteří v říjnu tohoto roku zavítali do `Vůrzburku ke kursu církevně-hudebnímu a s nadšením jeho se súčastnili.
Všecky tyto potěšit.lné zjevy a skutky upevňují nás v naději, že z přátelského, rozvážlivého a vytrvalého spolupůsobení církevního představeného, i-editele kůru, varhaníka a j. očekávati lze veliký a trvalý zdar v posvátné věci církevního zpěvu.
I svého kostelního sboru buďte, cti-hodní bratří, pilně dbalí! Volte zvláště moudi•e mezi těmi, kteří ku pravému povznesení věřících mohou býti povoláni za zpěváky v službu svatostánku: lépe jest tu sil málo — však zdatných, nežli mnoho nedostatečných! V malých venkovských kostelích dostačí zcela ne-patrný počet dobi-e vyškolených zpěváků k tomuto účelu vznešenému.
Neváhejte tedy, nýbrž s chutí do dila posvátného! My pak vaše úmysly, vás samé i všecky ty, kteří tu s vámi pracovati chtí na posvátném poli, poroučíme v ochranu patronky posvátné hudby sv. Cecilie.
Kéž na přimluvu její dílo toto, před nímž stojíme, se trvale vydaří tak, aby všecky zpěvy v našich křestanských chrámech svatosti domu Božího a velebnosti ritu vždy odpovídaly, a účastníci bohoslužeb aby od klamných vnad tohoto světa odvráceni, ku pravé zbožnosti byli rozníceni a aby zatoužili mocně a pevně po vyšších — věčných statcích Božích.
Pomoc naše ve jménu Boha troj-jediného!
Dáno ve ~V i i r z b u r k u, v den sv. Cecilie r. 1893
František Josef, biskup.