— 84 -‑

2.	Některá u adventu uvedená.
3. »Zdrávas bud', Panno M., ó královno«, nebo trojhlasé:
i. »Zdrávaskrálovno«(»Vlast«,IX.,728). 2. »Bud zdráva, ó slavná panenko« (»Vlast«, IX., 726).
Sv. apoštolů:
t. »O mzdě Krista nekonečné«, Kd.63.
2.	Některá u adventu uvedená.
Některá o P. Marii (dle círk. doby).
Uvedeným způsobem, střídavěs»mešními písněmi« zavládla by ve zpěvu církevním utěšená rozmanitost, při málu formulářů zachovala by se vždy jakási chut ke zpěvu, ke zpěvu opravdu důstojnému a při tom lidovému, nebot písně ty jsou povahy opravdu národní, což o mnohých mešních říci nelze.
Dodatkem dlužno se zmíniti, že náhledy o některých písních často venkoncem se různí: »Jak různy jsou úsudky i mezi hudebními znalci o mešních písních, zvláště o známé »Hier liegt vor deiner Majestát«, jejíž text od jesuity Denise, jejíž národní nápěv od Mich. Haydna! Kdežto jedni jí jako »ošklivou pouliční písničkou«

opovrhují, nemohou druzí, a mezi nimi i Kolínský ředitel kůru při dómě Kbnen, dosti vylíčiti velkolepé, uchvacující účinky, jež při bohoslužbě, dobře jsouc zpívaná, působí.« (Thalhofer, 583.) — »Z písní mešních, jež v době svatodušní se zpívají, největší cenu básnickou má »Bože, před Tvou velebností«, jejíž novější variant méně básnický měl býti vynechána, tak soudí »Vlast«, VI., 74, kdežto Kancionálek mladoboleslavský, jak jsme slyšeli, ji odsuzuje a zavrhuje. O Skuherského »mši pro lid« Ordinariatní list Královéhradecký píše (II., 192): »Jelikož text skladby této s jednotlivými částěmi mše svaté výborně se srovnává, ve všem srozumitelný a zároveň vznešený, nápěv pak, ač pro každou sloku jiný, přece veskrz snadný a rázu právě církevního jest: přejeme mistrovskému tomu dílu všeobecného přijetí.« »Vlast«, II., 432, však o ní praví: »I Skuherský vydal mši pro lid. Ve mši té však tak často se stiídají tempa a jest psána talc uměle, že v lidu obliby nikdy nenajde.« Podobných výroků více mohli bychom uvésti na důkaz, že subjektivní nálada při posuzování mnohé písně často mnoho rozhoduje.	(Pokračování.)

Pasti N1íý list Františka Josefa, bisktlp,,l l fuburgskéllo.
(Dokončeni.)

Staré pak a neužívané písně kostelní se svými hlubokými myšlénkami a melodiemi, tyt zpěvník »Ave Maria« také pojal, neobyčejně tak obohativ repertoir kostelních písní zpěvy vzácnými, duchu křestanslcému odpovídajícími.
Počet veršů u jednotlivých písní jest podle vlastní nálady písně jakož i podle jejího upotřebení větší neb menší, avšak vždy takový, že v každém případě do-stačí. Nebot není úlohou věřících, aby, přijdouce do kostela, přes celou bohoslužbu zpívali bez přestání; nýbrž zpěv a modlitba nechat spolu se střídají. Tím také nabývají věřící příležitosti a času, aby o smyslu zpívané nebo přednášené toliko modlitby přemýšleli, duchem svým aby se ponořili v hluboké rozjímání, což jest účinek vkutku neocenitelný, který z pravidla zpěv přísně liturgicky provází. Naproti tomu nekonečné, nepřetr žité zpívání může pi•ivésti a také při-

vádí únavu a nudu a zpěv zvrhá v mechanické toliko a bezduché zpívání.
Ctihodni bratří! Poklad písní v našem »Ave Maria« uschovaný otvírejte horlivě svým věřícím. Vzácné perly pro život duchovní se tam tají. Vyjímejte je a zasadte je jako zářivé hvězdy do bohoslužebného života osad svých! Povzbuzujte své (farníky) věřící, aby během roku církevního s radostí a s chutí osvojovali si hojně těchto krásných církevních zpěvů — spokojiti se s málem jich neb snad jen několika, tot znamením, že chudá jest osada, že nouzi trpí o duševní povzbuzení a vzpružení a o povznášející motivy.
Vy sami můžete v účinném pěstování a povznesení německých kostelních písní učiniti vůbec velmi mnoho Tak na př, můžete tu a tam obsah jednotlivých písní zvoliti si za předmět svých náboženských výkladů a zde vhodně po-