— 82 —

zpěvu. Bez něho i nejkrásnější melodie zůstávají mrtvé. Větový neb myšlénkový přízvuk působí na cit a přispívá lépe k roznícení pravé pobožnosti než nejrozkošnější melodie. Slovní pak přízvulc oživuje celek a rozmnožuje půvab zpěvu.
V českém básnictví dlouho trval boj mezi přízvučností a časomírou. Ale jak jest známo, zvítězil přízvuk na celé čái•e. Dnes již málokdo skládá básně časomírou; užívá se jí pouze k některým překladům. Přirozenost zvítězila. Toho si musíme i my povšimnouti, jelikož největší část písní jest psána veršem. A tu jest nám věděti, jaký jest přízvuk český. Přirozeně v mluvě označujeme obyčejně první slabiku každého slova silněji než ostatní, byt byla i jinak krátká aneb po ní následovaly slabiky delší. Předchází-li slovo předložka jedno-slabičná, padá přízvuk na ni. Slova cizí vyslovují se s přízvukem jim vlastním. To jest všeobecnější pravidlo, od něhož není mnoho výjimek.
Abychom snadně podle p~ízvuku zpívali, k tomu volme písně, jichž sloky mají správné metrum a jichž melodie mají patřičný zřetel ku přízvuku. Leč takových jest velice málo; mnoho ještě všude převládá časomíra. Proti českému přízvuku jest v našicli zpěvnících mnoho hříchů. Nápravu v této příčině budeme očekávati od budoucího Cyrillského jednotného zpěvníku. Nalezneme-li dále písně melodií a slovem sice důstojné ale s pochybeným přízvukem, nemeškejme a přiložme sami ruku k dílu. Z melodie odstraníme takt, rozdělíme ji podle vět a upravíme noty i průvod varhan podle přízvuku. K přízvučným slabikám přičiníme noty větších hodnot, tolikéž i k slabikám přirozeně dlouhým; všecky ostatní slabiky a nejvíce poslední opatříme notami malé hodnoty a podle tohoto upravení nacvičíme volný, živý přednes. To bude asi naše práce do té doby, dokud neobdržíme zpěvníku těmto potřebám vyhovujícího.
O výslovnosti již nebudu šířiti slov. Jest to věcí známou, která se dá říci krátce těmito slovy: Bez zřetelného vyslovování všech hlásek, vokálů i konsonantů, bez řádného oddělování slov a stejnoměrného dýchání není žádný zpěv, nýbrž pouze hlahol nesouvislých slabik.
Takhle hlednte zvelebiti obecnou píseň. 1VIy jsme vojsko Cyrillské, a jako

vojsko musíme věděti, v čem vězí hlavní síla nepřítele a rozraziti ji. Nepřítel náš jest předně veliká nesjednocenost ve zpěvu; za druhé hluboce kleslý vkus lidu. Prvního nepřítele pi-emůžcme pěstováním obecné písně v duchu církve, druliého pěstováním písně v duchu jazylca českého. Tak uvedeme svou ideu v skutečnost. Ale nemůžeme všickni všechno vykonati. K dosažení cíle nejlépe prospívá rozdělení práce. Rozdělme tedy úkol svůj tak, že jistou část svěříme správcům a náčelníkům Obecné Jednoty Cyrillslcé a druhou ponecháme sobě. Vysoce ctění správcové necht na sebe vezmou sdělání jednotného, vše-možně správného a úpiného kancionálu, my pak, dokud se zpěvník ten nový neoctne v našich rukou, chopíme se prací přípravných a budeme voliti, upravovati a přednášeti zatím písně a zpěvy podle ducha církve a ducha jazyka, doufajíce v pomoc Boží, že takovým přičiněním, byt nás i málo bylo, zvítězíme.
Dixi!
S tím končím rozpravu. Nyní prosím zdvořile pana ředitele, aby nám laskavě se svým vzácným sborem podal několik ukázek, které podají illustraci k tomu, co bylo řečeno.
Čís. i. Nejprve se uvede píseň, která v kancionálu sv.-Janském jest obsažena. Jest melodií i slovem diistojná, leč nikoli dobře přízvučná. Přednes její bude podle upravení takového, o jakém jsem se před chvílí zmínil.
Cís. 2. Druhý kus jest část z písně »Hospodine, všech věci Pane«, jejíž text byl přízvučně upraven, v níž tedy melodie zcela přirozeně na text pi-ipadá. Zde upozorňuji velectěné shromáždění, že jambické metrum velmi svádí na rhytmus tříčtvrtečního taktu, což se v přednesu musí jak možno zatušovati, aby se zamezila stejnozvučnost. Zpěv musí zníti jako řeč. To poznáme zvláště ve slovech: »dobrořečme«, »klaníce se«, »oslavujme« v druhé strofě.
Čís. 3. Další číslo, přednes jednoho žalmu, podá velectěnému shromáždění ukázku recitované věty české ve zpěvu. Upozorňuji zvláště na to, jak se slova mají stejnoměrně vyslovovati, jak nenuceně má se z věty recitované p~echázeti do figur.