~	ryj ~ 9f~'

— 5 8 -‑

datelů osiřela Jednota druhdy kvetoucí. Odešel zahradník bud na věčnost, bud na jiné působiště, — a štěp chřaduul. Nebylo, kdo by stromek jako zřítelnici vlastního oka opatroval, kdo by jej za-léval, kdo by suché větvičky uřezával, kdo by dnem i nocí bděl, aby červ v kořenech se neusadil. Odešel pečlivý štěpai- bud do nebe pro odměnu, bud za novou prací do nové osady. Osiřel stromek. Udeřilo vedro. Nebesa byla měděná. Stromek suchem umíral.
Odkud mám ty smutné zprávy?
Byl bych špatným zahradníkem, kdy-bych neznal stav štěpnice, jejíž opatrování mi svěřeno jest. Každoročně vysílám posly do světa ku veškerým Jed-notám Cyrillským. Když se vracejí, vypravují mi, jak Jednotám se vede. Každoročně, hned na první stránce nového ročníku »Cyrilla«, posílám pozdrav novoroční veškerým Jednotám Cyrillským s důtklivou žádostí, aby mi dle vlastních stanov zaslaly výroční zprávy o činnosti roku minulého.
A výsledek?
Tři čtvrtiny jednot letos o sobě ne-podaly žádných zpráv, budto že »Cyrilla« nečtou, anebo že nemají, o čem by zpravily Obecnou Jednotu. To snad ne ! Ale neposlaly. Jest mi tudíž vymáhati výroční zprávy na jednotlivých Jednotách cestou soukromou. Většina Jednot pak na upomínání výroční zprávu přece zašle. A já děkuji Pácu Bohu že jest živa a zdráva. Raduji se s radujícími, truchlím s truchlícími. Poznávám v zasýlatelích staré, věrné spolupracovnílcy, kteří s nadšeností obdivuhodnou, snahou neúmornou, trpělivostí andělskou nepřestávají vzdělávati roli Cyrillskou. Jiní ani na soukromý dopis nedávají odpovědi. V takovém případě jest Jednota ve mdlobách. Tvrdě spí, aby posilněna spánkem k novému životu se probudila. Dlouhým suchem zaschl stromek. Jest třeba vláhy, aby zase se zazelenal.
Cyrillské exercicie jsou tou dávno vytouženou vláhou, která osvěžuje veškerý sad. Ti staří nadšení pra

covníci se na ně těší, když po vedru následuje občerstvující a osvěžující chlad. Ti pak, lctei•í již beznadějnosti se oddávali, exerciciemi Cyrillskými nabývají nové síly k novým pracím, k novým bojům, k novým vítězstvím. Nám všem exercicie Cyrillské slouží k duševnímu obrození. Liturgická přednáška nám opětně na mysl uvádí, s jakou svědomitostí hudebník Cyrillský lne k předpisům církevním. Cvičení chorální nám připomíná, že chorál jest vezdejším chlebem hudebním každého Cyril-listy. Pojednání o p í s n i o b e c n é před-kládá nám perly, které lid náš tak miluje. Královský nástroj hudební nám káže, s Jakou přípravou jest Cyrillistovi zasedati v domu Hospodinově k v a r-h a n á m, má-li lirou jeho býti Pán Bůh oslavován a osada vzdělávána.
A talc tedy díky vzdávaje všem pánům, kteří ku poučení i povzbuzení našemu laskavě a obětovně se odhodlali, vítám z toho srdce všechny účastníky, leteří ze všech diecésí českých i moravských tuto se sešli, abychom společně slavili naše hudební hody Cyrillské s vroucným pi•áním, aby triduum naše sloužilo ku skutečnému poučení, osvěžení i obrození.
Jsme ještě v roce Leouském a zasvěcujeme jej spůsobem svým zvláštním, z kteréhož svatý Otec náš dojista se zaraduje. Vždyt snahou naší jedinou jest důstojná oslava Hospodinova. A k tal.ovému'počínání svatý Otec, Lev XIII., z věčného Ríma žehná synům svým. Vznešenému veleduchu i pastýi•i našemu budtež ku radosti i potěše naše sedmé exercicie Cyrillské!«
Předseda zahájiv slovy uvedenými triduum Cyrillské, vyzval monsignora Dr. Josefa Pachtu, aby pi-ednáškou svou liturgickou shromážděné potěšil. Učený profesor universitní zvolil si thési: »Církev v liturgii hájí j e d n o t u, v jednotě pak pěstuje rozmanitost«. Velepoučná přednáška bude v »Cyrillu<, uvedena.
(Yokračováuí.)