katolickou	j1oSvflit1lo11
mx LSZÉ.
Majitel, vydavatel redaktor:
1893. Ročník XX.	F. J. LEHNER.	ČÍSÍO 8.
~~Illltllllllllllllllllllllllllllllll IIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIII_IIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIÍIIIIIIIIÍIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIiII IIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIII
Sedmé exercicie Cyrillské.‑
Napsal F. J. Lehner.

Po sedmé slavila Obecná Jednota Cyrillská hody, lcu kterým zve členy své z veškerých diecésí českých i moravských. Letošní slavnost nad to konána jest na památku veleducha sedícílio na stolci Petrově, jehož s katolickou Církví ve kerý s~ čt oslavoval. Nebyli bychom katolíky, kdybychom se nepřidružili k veškerým ostatním jednotám a spolkům, kteří rok tak významný oslavily, a to jedenlcaždý svým zvláštním spůsobem. Obecná Jednota Cyrillslcá talc učinila svým spůsobem Cyrillským, tím nejlepším, co pohotově má, — exerciciemi Cyrillskými. Sedmička, číslo posvátné, bezdečliě již ohlašovala rok jubilejní. Sedmé exercicie zasvětily se svatému Otci, který patrona našeho, sv. Cyrilla, s bratrem Dlethodem tak významně oslavil.
Cyrillské »Veni Sancte Spiritus« za-hájeno jest u otců benediktinských v F-mausích. Byl svátek sv. Alfonse Maria Ligorského, jehož památku právě Církev slavila. Mnichové li,mauzští zpívali při konventní mši svaté ordinarium i částky měnivé z Graduale francouzského ne-dávno vydaného, v němž chorál podává se v původní své bohatosti melodické, která značnou měrou kontrastuje s jednoduchostí vydání 1'ustetova nám officielně doporučeného. Bohaté neumy jako nádherné arabesky vinily se prostorami chrámu za mistrného průvodu varhan, který různou barvitostí melodii jednak

podporoval, jednalo okrašloval. Jestliže částky měnivé bohatostí oslňovaly, částicy ordinaria dvousborně přednášené prosto-tou jímaly. Zpěv s liturgickým výkonem u oltáře v jedno se pojil. Celebrant a chorus před oltářem jedno tělo tvoříce jedním duchem modlitby své přednášeli, lc trhnu Beránkově je vysílajíce. Bolioslužebuý zpěv, liturgická akce, úprava oltáře, výzdoba stěn malbami mluví k srdci takovou liarmonií, jíž ani člověk lhostejný se neubrání, člověka citelného a zbožného však uchvacuje. li,mauzská mše lconventuí jest nejvýmluvnějším epilogem exercicií Cyrillských.
Po mši svaté šlo se společně do domu záložny svato-Václavské, kdež ve dvoraně pozdravil redaktor, jakožto předseda Obecné Jednoty Cyrillské, shromážděné účastníky slovy tčcnito :
»Tak jako letošního. roku každý z nás s toužebností očekával vláhu s nebes, s takovou toužebností očekával jsem letošní Cyrillské exercicie. Tvrdá a suchem rozpukaná jest ta půda, kterou vzděláváme my Cyrillisté. Co pracně jsme zasili, usýchá v tom žáru a sucho-páru lhostejnosti a liknavosti nás odevšad obklopující. V minulém tříletí bylo sucho na roli Cyrillské. Od šestých exercicií Cyrillských jen.několik farních jed-not vzešlo, se zazelenalo a rostlo. Ně-kolik již dříve zasazených štěpů suchem chřadlo a částečně i zaschlo. Úmrtím anebo přesídleníín se horlivých zakla‑