— 54 —

,,Quem vidistis« od A n t o u e 11 i h o. „Prope est Domittus« od J. Foestera. — Pange lingua: od Neubauera (D), 'I'raumiihlera (D), Havlů (Es, D), J. Foerster (E), J. B. Foerster (F). — '1' e D e u m : od J. Foerstra a Koenena. — N e š p o r y: od Cimy.
J. B. Foerster.
Kostel sv. Václava na Smíchově. Zpráva za rok minulý nedošla.
Kostel sv. Jana Nep. na Skalce. Od roku lonského má sbor s tál é h o dirigenta. Jest to p. Vecko, jenž po 20 let, i za vedení Foersterova, chorálnímu zpěvu se věnoval a k takové dokonalosti v něm dospěl, že obtížný chorální zpěv z listu zapěje. Jeho hlas jest velmi piíjemný a on sám po vice roků jest členem sboru operního Národního divadla.
Co již jsem po delší dobu často čelí a sám tušil, nyní stalo se mým jasným piesvědčenínt, ie totiž zpěv chorální, piesně a zboiné provedený, piekonává vše ostatní. Proto po celý ruk minulý zpíval sbor můj na Skalce j e n c h o r á 1 n é, a sice latinsky, bez varhan, jei jen se slyší, lcdyi zpěváci odpočívají, mimo adventu a pustu; 111. ne-děli adventní a IV. v postě, jak předepsáno pii zpivaué mši sv., varhany zcela mlčí.
Diíve namítalo se mi, ie zpěváci seskupením svým rozhled k oltáii zabraúují; tomuto odpomohl jsem tím, že nyní stojí poněkud v pravo na straně epištolní (vedle kazatelny)
Při Requiem za spolek Arimatejský, na Skalce vzniklý, nehráno na varhany jako v ltímě, ačkoli dovoleno jest hráti mimo zpěv, jenž při requiem nesmí býti provázen varhanami. —Liídka stávalo se, že sbormistr zároveřt bud v metropolitním chrámu aneb u Všech Svatých zpívati povinen byl, tím ovšem na Skalce zpívané mše svaté nebylo.
Na zelený čtvrtek při mytí nohou zpívali et. pp. alumnové kniž.-arcib. semiuáie.
Pil posledních nešporách slavnosti sv.-Janské učiněn Uyl pokus zpěv chorální varhanami doprovázeti. Na svátek sv. apoštolů Petra a Pavla ukončen rok zpěvácký s Te Deum.
Příští rok hodlám větši počet pp. čekatelů při-pustiti, ut dilatentur spatia charitatis, aby více jich moblo se cvičiti ve zpěvu chorálnim, a sice všecky, kteií se piihlási s posledním vysvědčením, bude-li v něm první stupeit z mravů a pilnosti. Ze seznamu přihlášených abecedně seiaděných utvořim turnus, dle něhoi se jednotlivé skupiny během roku vystiídají.	Msgr. Karel Jaenig.
Kostel sv. Františka u Křížovniků s červenou hV8zd0u. Po starém obyčeji sti ídají se v chrámu Páně kiížovnickém v oslavě Boha hudba vokální s instrwuentální. Repertoir vokální rozmnožen jest v posledním roce o mnohou perlu, vybranost z katalogu vydávaného od AAllgem. Caecilienvereinu«. Po velebné »Exultet« nacvičena od RVitta Salve Regina• a provedena poprvé na květnou neděli se

sborem značně sesíleným. Při Et incarnatua« bojí se člověk skoro dýchati. .,Canon- v ,Agnus,< jest opravdu s to dobýti mnohé srdce harmoniím Cyrillským ... Koenenova (dvojhlasá s větami čtyřhlasými i čisté chorálními) provedena asi ókrát a jistě bude i příště ráda slyšena. Z domácích autorů měli slovo Foerster sen., Hruška, Nešvera, Sychra. Gradualia a Offertoria nově nacvičena od Witta (v adventě a posté), Aiblingera, Jfettenleitera, Albrechtsbergera, Brixiho, Veitlra, M3nnera, Modlmayra a J. v. Počet různých „Pange lingua« do-stoupil na t8 (mezi nimi Nitt 3, F.tt, Hanisch, Haber, Schmidt; nejčastěji se dávají a čím dále tím více se líbi Troum ihlerovo D dur a Foersterovo E dur). Officia Nativitatis i Hebd. Sanctae nastudovány dle vydání Haberlových ; Responsoria
Nativitatis od Nešvery, ve svatém témdni se recitovala. To novinky, k nimi brzy přidruií se \Vittova .Septem Dolorum« a »Deo favente« i „něco« od Palestriny, bezpochyby k jeho jubileu.
Jako douška budii ještě podotčeno, ie po roz. kazu J. M. nejdůst. p. generála a velmistra, dra V. Horáka, začato s uspořádáním hudebního archivu, v němž shledán piebohatý poklad a hojný pramen i ke studiu historicko-kritickému. Dáli Bůh zdraví a vdp. redaktor popi-eje kousek místa, sdělili bychom se rádi s milými čtenáii „Cyrilla« o tom, co jsme ve zmíněném archivu našli a ještě najdeme.	E. Paukner, kiiiovnik.
SVOjf1Ce. Naše farní Jednota Cyrillská již dávno nepodala o sobě zprávy nějaké, pro veiejnost určené, zde v „Cyrillu«, a to z té jediné piíčiuy, že nebyto čím se chlubiti ; a jestliie jen po-vinnosti své prostě konala a význačného nic ne-dokázala, spokojila se zprávou o tom roční k rukám p. t. piedsedy Obecné Tednoty. Nenadálá, ale velmi milá návštěva vys. důst. p. piedsedy ve Svojšicích zavdává podnět k těmto několika údajům, jimiž si dovolujeme dopiniti zprávu jeho o totileté naší činnosti v „Cyrillu«, r. 1891, č. 4. uveřejněnou.
Farní Jednota Cyrillská naše stála r. 1883 na vrcholi své činnosti, tehdáž uznání toho z kompetentnich úst se jí dostalo. Nei v roce hned následujícím a ještě více roku 1885 mizela sláva její, hvězda štěstí jejího zapadala! Byli jsme snad méně pilni, či liknaví? To ne, pii všech ještě byla dobrá vůle, všichni věděli, že i na dále vůli dobré, tuibě ušlechtilé nebe dává dojít cíle!« Nei pohroma, jei stihla panství Svujšické, krutou ránu zasadila i Jed-notě naší. Že panství bylo pronajato israelitůnt, odstěhovalo se odtud všechno úiednictvo ai na jednoho, a tim pozbyla Jednota mnoho výtečných i dobrých výkonných sil svých, muiských i ženskýcli.
Ne v Cyrillské Jednotě, ale mimo ni byla příčina našeho úpadku. Illouček tedy Cyrillistů se ztenčil — a že dorostu nebylo, nebo ie ho tak brzo potřeba bude jsem netušil, — proto i trvání