-46 —
por-tá -	-	- vit
			je‑	
no - stra	por . tá
por	-	tá	vit	et	pro
vit	no . bis	do	let.	
		I	I	I	
			r	

	For-tá	-	vit		

Jaké to neladné, drsné, podivné, ne-li dokonce urážející tótiy! Ale talc právě neslušely provazy a řetězy bokúm a rukám Páně. Tak uráží se náš cit nad nestydatostí těch, lctečí se nehrozí i poličkovati tuto krásnou a nebeskou pi-ívčtivostí zařící tvář. V pravdě výtečná to illustrace hudební k tomuto žalupl

nému vypravování. Ani na tomto zpěvu není ozdoby. Tot zajisté úmyslem učiněno! Vizme jen, jak zcela jinak zní věta další, v níž se ohlašuje příčina, pro kterou se Pán podvolil takovému pohanění, věta: >,on palc raněn jest pro ne-pravosti naše«.

					
i	pse au	-	tem	vul -ne	rá	- tus est	pro - pter	i	-	ni	-	qui	tá	-	-	tes	
	~~
I	I	I		i
~‑	
						
	-r--r-
r`~r--r	-r-r-I_			

Tento nenadálý pi schod má ti pro-mluviti do duše. 14'Tocně, slavnostně, avšak ne bez jakési výčitky zní to slovo »vulnerátus«, jakoby volalo: Veliká jest láska Pána tvélio, až tam se ponížil;

leč pamatuj, že pro tvé lii-íchy! Tys to vlastně zasloužil! Pokoř se, padni, plač, lituj ! A ještě jednou pi"ipomíná se zsinalost Páně tóny v pravdě vší sladkosti prázdnými:

					

cit -	jus	li	vb -	-	re	sa	ná	-	ti	su	mus.	
	I	I	I			

načež duše usvědčená z hloubí pi•esvědčenosti opakuje si: »v pravdě, neduhy naše Un nesl, a bolesti naše vu snášel«, což ve skladbě vyjádřeno jest prostým falsobordonem.

Povšimnutí hodné ty noty, a přece jale lelice by se jimi pohrdlo! První po-slechnutí jicli nemálo zaráží naše moderní ucho. Ale, milý čtenái"i, zapi"i poněkud své gusto, ohlédni se ještě jednou,