-32

za dobré přednesení Svatojanské kantáty a »Křířáků na moři«. Kantáta jest složena v duchu církevnim, jest ale velmi pěkná. Některá místa jsou velmi velebná a v pravdě slavnostní. Trojzpěv dětský mile vyjímá se ve sboru. Můžeme tedy řiti, že náš koncert byl v pravdě krásný, a mnozí z po sluchačů veřejně pravili, že slavnost tato, ač řízena pouze p, katechetou, daleko piedčila slavnost, která loni konala se na oslavu Komenského. Nálada u posluchačů byla velmi lívá a veselá. Všichni si to pochvalovali a všeobecně s pochvalou mluvilo se o produkci naší jednoty. Po přednesení sboru ,Oremus pro Yontifice,, měl vp. katecheta ieč, hodinu trvající, »0 zásluhách Lva XIII. o ná. rody slovanské«.Lmínil se o jeho světové oslavě, o vyhlášení sv. Cyrilla a Methoda za světce celého světa katolického, o založení české koleje v Římě, o upraveni poměrů katoliků v Bosně a Bulharsku. Budiž Pánu Bohu vzdán dík, ie oslava našeho velikého papeže Lva XIII. u nás s takovým dobrým výsledkem provedena byla. Odměnou jedinou za všecka namáhání a starosti jest pouze vědomí, ie všecko konáno na oslavu našeho sv. Otce, na pro-buzení ducha katolického a ke cti sv. církve naši, a že oslava ta ku spokojenosti všech provedena byla. Čistý výtěžek yo zl. věnoval p. katecheta na zakoupení harmonia pro zdejší školu, aby škola měla své harmonium a aby dále se ve škole cvičilo, nebol neví se, zda po odchodu jeho bude kdo tak ochotným, aby škole propůjčil svého harmonia po tolik let a konečně sám ustavičně dítky cvičil. Dej Bůh, aby práce ta nebyla marnou, aby našla tato dobrá věc následovníků, kteií by zase tak horlivě a trpělivě cvičili ve zpěvu, jenž srdce tak oblažuje.
Ivančice. Farní Jednota Cyrillská v Ivančicich pořádala na oslavu biskupského jubilea sv. Otce Lva XIII. v neděli dne 9. dubna 1893 ve velké dvoraně záloienského domu koncert, s následujícím programem: I . Legenda o s v. C e c i l i i. Osoby : Cecilie, vznešená Římanka (soprán). Valerian, její snoubenec (tenor). Anděl (alt). Almachius, římský prefekt (bariton). Urban, iímský papež (bas). — Dil I. V i d ě n í. Asi roku 176. po Kristu za císa~e Marka Aurelia žila v Římě zbožná panna, jménem Cecilie, dcera vznešeného senátora, kteráž vzdor tomu, že její rodiče ještě pohanským bohům obětovali, jii v útlém mládí ku křestanství se obrátila.

Sloužila pravému Bohu nejen modlitbou a dobro-činěním, ale i libezným zpěvem. Ve zbožném za-nícení slyšela Cecilie vítězný zpěv nebeštanů (č. 1.), kterým rozechvěna iádá a Boha o to prosi (č. z.), aby téi ona zpévem vznésti se mohla k sídlu slávy Boží. Anděl přináší jí nebeské poselstvi, načei Cecilie Boha o to prosi, aby chránil jí nevinnost srdce (č. 3.). Sbor (č. 4.) velebí zpěv Cecilie, praví však, že sladší než všechen krásný zpěv jest pád v boji vítězném. — Díl II. S ri a t e k. Valerian, římský šlechtic, žádá Cecilii o její srdce a ruku (č. 5,), Cecilie ho však odmítá (č. 6.) a praví, že srdce její náleží jen Kristu, jeni se pro ni stal člověkem. Těšit pak Valeriana, žádá ho, aby štěstí jejímu přál a sám také kiestanem se stal. Anděl však, nebes posel, jí káže (č. y.), aby se v lásce k jinochu sklonila a k žádosti jeho svolila. Slyšíc vůli Boží ochotně se jí podrobuje a bere od Valeriana slib (č. 8. dvojzpěv), že až mu ruku k sňatku dá, že pak jen v Pánu budou Títi. Oba pak těší se tim, ie kdyi i plameny pronásledcvání se proti nim vzedmou, oběma dokořán jest rajská iíš. Sbor (č. 9.) piináší snoubencům svá přání.— Díl III. Mučen-n i c t v í. Almachius, římský soudce, předvolav Cecilii, káže jí, aby opět bohům obětovala. Téi sbor Římanův a panen římských domlouvá Cecilii, aby rozpomenout se na svých piedkův činy, opět k pohanství se obrátila (č. to. a li.). Cecilie však klidně, ale rozhodně vyzvání toto odmítá, řkouc, ie jenom Pánu Kristu, jemuž se zaslibila, věčnou věrnost zachová. Tím spečetěn jest její osud a Almachius rozzuřen vybízi biřice, aby konali povinnost svou a nejen Cecilii, ale též ostatní křestany zahubili- Mezi mučením Cecilie stává se zázrak, an sbor andělů s nebe se snáší a korunou zdobí její skráň. Katan však neusmrtil docela svou oběf a Cecilie za náiku chudých svých umírá již tietí den (č. 12.). Umírající Cecilie odkazuje přítomnému papeži Urbanovi statky své s piáním, aby chudým rozdány byly ; dále ho prosi, aby z jejího domu zřízen byl chrám Hospodinu, načei zemie. Fapei Urban ji požehná a prosí, aby za pastýie a stádce u trůnu Hospodinova orodovala. Sbor křestauův (č. 13.) ve zbožné předtuše pěje o konečném vítězství a vzdává Cecilii čest a chválu. --II. S l a v n o s t n í ~ e č, piednesl vdp. děkan a farái& František Dundáček. — III. P a p e ž s k á h y m n a pro smíšený sbor s průvodem.

DIV' Veškeré starší ročníky „Cyrilla” má na skladě redakce „Cyrilla” na grál. Vinohradech. S hudební přílohoa číslo 4. ;~Wa
»CY"RILLa vychází vždy 15. každého měsíce. PŤedplatn@, které činí poštovni poukázkou na celý rok 2 zl. 20 kr., přijímá redaktor F. J. Lehner na Hrál. Vinohradech. Reklamace budtei zasýlány do expedice v Akademii křesťanské v Praze (Řetězová ulice číslo 223).

Nákladem vydavatelovým. — Knihtiskárna .Politiky" v Praze.