— 14 —

venkovských přítomno bylo, přece z nich ani je-den ústa neotevřel. A tak to už snad byla vůle Boží, aby tento nově postavený chrám Páně za samého chorálního zpěvu posvěcen byl.
Odpolední pobožnost počala o 4. hodině; nejd. pan biskup měl kázání, po kterém světil rozličné prapory, sochu P. M. Lourdské a křížovou cestu, kterouž se i s přítomným lidem celou pomodlil.
Yři této poboinosti křížové cesty přál si nejd. světitel, aby se zpívala písen »Lide můj, slyš nářek Pána svého« (viz „Plesy duchovní«, str. 89, od Ludv. Holaina); ale tomuto piání nebylo lze vyhověti, poněvadž Dubňanský lid tuto píseň ne-uměl. Pak následovalo Te Deum od Kiížkovského a Pange lingua od C. Etta. Poněvadž kostel pies poledni dobu trochu vyschl, bylo mi možno pii Te Deum opatrně pravou rukou na varhany do-provázeti, při čemž jsem klávesy, které zůstávaly ležeti, levou rukou zdvíhal, a tak jsem si přece na ty varhany poprvé zahrál.
Při odchodu rejd. pana biskupa z kostela zpívala se papežská hymna, kterouž se tato odpolední pobožnost o 61/2 hod. ukončila.
Roku 1889 dne zo. května zavital opět J. M. rejd. pan biskup do Hodonína. Při uctění nejd. pana biskupa kostelní sbor zpíval »Ecce sacerdos« od «itta a »Tebe v jitřních hodinách«. Druhý den při ticbé mši svaté, kterou rejd. pan biskup sloužil, zpíval kostelní sbor Missa „in hon, s. Caecilie« od Benze, op. 15, Pange lingua od \Vitta, Introitus a Communio chorálně z Graduale Romanum. Yii této tiché mši sv. nemohl náš lid zpívati, poněvadž většina byla v tabákové továrně zaměstnána.
Jest mi posléze oznámiti, že náš pan děkan, Antonín Němec, dne 3o. listopadu r. 1881 zemiel. Pohřeb se konal dne 3. prosince. Pii slavném requiem se zpívala Missa pro defunctis od \\ itta, op. 24. a op. 9. od téhož stiídavě, »Libera meDomine« od Hallera; ostatní vše chorálně.
Na zdejší faru dosazen jest dp. František Čermák, bývalý farái- v Mutěnicích. ZLtalo vše pii starém. Hcdonínským děkanem se stal dp. Václav Oharek, farái v Dubňanech.
Konečné uvádím seznam nově nacvičených skladeb od r. 1883 až do konce r. 1892, které se kostelní sbor naučil a v té době v kostele pii bohoslužbě zpíval. \Vitt: »Deusfirmavit«,„Perfice gressus«, »Pange lingua,,, „Ave Maria« ,Laeteutur eoeli«, „Tui sunt coeli«, >Elegerunt Apostoli«, »Deus firmavit«, nReges Tharsis«, „Terra tremuit«, „Angelus Domini«, »Ascendit Deus«, »Benedictus• sit Deus«, )Sacerdotes Domini«, »Constitues eos«, »Assumpta es Maria«, »Benedicite Dominum«, ,Recordare«, ,Cum esset desponsata«, „Jubilate Deo«, ,,Confirma hoc«, ,Intonuit«, »Veritas mea«, ,Confitebuntur coeli,~, ,MiraUilis Deus«, »Inveni David«, ),Gloria et honore«, ,Justus ut palma«, ,Beata es Virgo«, ,Justorum animae«, ,Emite Spiritum«, ,Filiae regum«, »Veritas mea«, »Posuisti Domine«,

»Iutroibo ad altare Dei«, ,Justus ut palma«, »Pange lingua«; OP. 34: >1'robasti Domiue«, »Benedicta et venerabilis«, »Angelis suis«, „Alleluja Tu es sacerdos«, »Benedicta et venerabilis«; op. 15: »Desiderium animae«. — S k u h e r s k ý: op. 31 : »Dextera Domini«; op, 33: »Alleluja Comoverunt«, „Deus meus«, »Alleluja Dextera Domini,, »Jubilate Deo«. — M. H a 11 e r : op. 15: »Tu es Petrus«, »Afferentur regi«, »Tnveni Davida, »Libera me Do-mine«. — A. D. Schenk: »Pange lingua«. — IIoffmanu: »Bonum est«. — Cainer: „Ave Maria«, »Benedicta es venerabilis«. — T r o p p-m a n n : » Veni sancte«. — R i e d e r : „Pange lingua«. — L i t t e r s c h e i d: »Pange lingua.« — Smolík; »Beata es«. — B. \V i d m a n: ,Stetis Angelus«. — C. S a n t n e r: »Pange lingua«. — J. H a n i s c h: »Pange lingua«. — F. Vater: ,,Ave Maria,,. — Steh 1 e : nPerfice gressus«. — Mettenleiter: »Benedictus es«. — Bischoff: »Ascendit Deus«, »Filiae regum«, »MiraUilis Deus«. — G r e i t h: ,Assumpta est«. — Jaspers: „Ho-nora Dominum«. — J o s. F o e r s t e r: ,Ave Maria«. — L e h n e r: »Otče náš« a »Zdrávas«. — Dr. J o s . C h tn e l í č e k- „U jesliček«, zpěv vánočni pro tři vrchní hlasy s průvodem varhan. — Fr. A r n f e l s e r: Missa secunda. — M. H a 11 e r: OP- 13 b Missa Sexta. — S t e h 1 e: op. 49 Missa ,,in hon. Ss. Infantis Jesu«.
Tímto podal jsem celou zprávu za tento dlouhý čas, ve kterémžto jsem i já mnoho bouří přestál, ale nic platno, vzdor brojení zůstal jsem při své práci.	Václav Bárta, ředitel kůru.
Doubravice. (Cyriliská Jednota). V sl. den očišťování Ul. Panny Marie poiádána byla u nás výroční valná hromada Cyrillské Jednoty. Po za-pění ,Haec dies« vzpomíná bolně dojat p. ředitel Jednoty kruté rány, která Cyrillskou Jednotu v minulém roce stihla, totiž, že Jednota — ztrativši svého tvůrce a mileného piedsedu, vdp. bistr. radu Jana Soukopa — o s i ie 1 a. Ve velmi tklivé řeči, která na přítomné nemalý rozruch způsobila, vzpomíná nehynoucích zásluh zvěčnělélro a vybízi piítomné, v hlubokém smutku pohiížené, by zesnulého vzpomněli modlitbou, což zbožně vykonáno. Na to uvítav nového dp. faráie Frant. Spačlca, prosí ho, by nás opuštěných se ujal a ve šlépějíchpiedchůdce pokračoval. Dp. farái- ve velmi vielé delší řeči nás ujišťuje svou vzácnou piízni — sdílí snámi, jakou pověsti Doubravice zvláště v tomto odboru slyne
nabádá, by v horlivosti členstvo neutuchlo a slibuje dle sil svých Jednotu podporovatí, což radostně přítomnými piijato bylo, kteráito radost se zvýšila, když nově piistouplý dp. farář na se protektorát převzal, Na to vybízí p. prutektor k rozmnoiení členů, obzvlás-tě co se týká přispívajících — piechází ku zpěvu kostelnímu, jejž velmi chvalnou kritikou posoudil; podotýká jen, by pii písních různých period — jako pii písních vánočních na rozdíl od postních atd. šetieno bylo