3.	Po ostatní dny se neslaví rorátní mše sv. jako slavná votivní mše svatá, t. j. slouží se vždy bez Gloria (mimo soboty) a bez Creda (i v sobotu), nejméně s třemi oracemi.
Tiché rorátní mše sv. jsou dovoleny, nestává-li zvláštního přiv ilegia, jen o svátcích semidupl. a simpl.
§ 63. Počíná-li půlnoční mše sv. o vánocích zpěvem »Te Deum laudamus,« dlužno po něm zpívati »Dominus vobiscum« s orací »Concede«, a nikoliv obyčejné versikule s orací.
l) Půst, pašijový týden, velkonoce.
64. V době svatopostní dlužno

rovněž zpívati chorálně, zejména od neděle pašijové.
U zvláštních obřadních zpěvech po tento čas odkazujeme na » VIagister choralis« od Haberla.
§ 65. Při velké na květnou neděli, případno tam, kde se odbývají pašije pro nedostatek zpěváků jen po tichu, aby sbor zatím přednášel vhodné latinské zpěvy, na př.: »Stahat mater«, »Improperia«, »Responsoria« týdne pašijového, »Pange linqua gloriosi lauream certaminis«, »Adoramus te Christe«, ale nikoliv v jazyku zemském. Slouží-li se tichá mše sv., dovoleny i při pašijích přiměřené zpěvy v jazyku zemském.
(Pokračování.

~ZlC CC;~ ~~
Obecná Jednota Cyrillská.
A. VÝROČNÍ ZPRÁVY ZA ROK 1892.
Arcidiecése Pražská.

Y pražském kuíž. areib. semináři pěstuje se chorál velmi svědomitě jak pii zpivané mši svaté, tak při nešporách o veškerých nedělích a svátcích. Za tou přičinou docházívá redaktor jako za let minulých každého týdnu do semináie a cvičí s četným sborem zpěváků Introit, Graduale, Offertorium a Communio, jakož i nešpory pro pi íští neděli neb svátek, aby chorál, jímž slavná bohoslužba se oslavuje, přednášel se důstojně. S ostatními bohoslovci probírá současně v jiné místnosti nejzkušenější zpěvák čtvrtorocký Ordínarium Missae a žalmy nešporní, aby chorál pěvců hudebně vzdělaných na kruchtě zpivajících se shodoval se zpěvem velkého sboru všech ročníků, jemuž vykázáno jest misto v choru před hlavním oltáiem, kde církev zpěvákům liturgickým zpivati velí. Ustavičným stř idáním se sboru velkého se sborem menšim vyniká chorál onou velkolepou dramatičností, která s posvátnou bohoslužbou tak úzce souvisí. V semináři praiském chorál již naprosto zdomácněl a zpívá se s nadšením.
Je-li chorál, jak dle vůle církve svaté býti má, vezdejším chlebem hudby posvátné, nezapomíná se ani na polyfonii církevní.
Minulého roku nacvičeny jsou skladby následující: Missa „in hon. sc. Francisci«, 4 voc. Od Fr. Witta s průvodem varhan. Missa III. Toni „in hon, sc. Josephi«, auct. Jacob Blied, pro 2 m. hlasy s průvodem varhan. Missa Regina cocli«, auct. Fr. Arnfelser, pro 3 m. hl. s průvodem. Missa „in hon. sc. Luciae, auct. Fr. Witt, pro 4 m. hl. s průvodem varhan. Mše Pielova, 4hlasá s průvodem varhan. 2 Pange lingua od bfodlmayra, Pange lin.

gua od \N-iltbergera a Koenenovo „Ecce sacerdos«, ,,Domine Deus«, 3h1. od Wiltbergra, „Jesu dulcis memoria« od B. Kothe a „Salve Regina„ od RSdera.
Akademie poiádaná na oslavu jeho Eminence nejd. pana kardinála dne i[. prosince vykazovala program, jak následuje s „Ecce Sacerdos«, 4 voc., auctore J. B. Foerster jun. „O Deus, ego amo Te-, 4 voc. organo com., auct. Fr. ~Fitt. „Duo Seraphim«, 4 voc., auct. Fr. Sander. ,Jerusalem surge«, ˘ voc., auct. Fr Nekes. ,Beata viscera«, 6 voc. org, com., auct. P. Piel. „Verbum supernum«, 8 voc., auct. Ign. Mitterer. „Regina coeli«, 8 voc., auct. P. Piel.
Zkoušky řídí dr. Josef Pachta, profesor na české fakultě bohoslovecké.
ICOSteI SV. HáŠtala. "Zpráva o činnosti sboru kůru sv.-Haštalského byla by neúpinou, kdybych opomenul vylíčiti v krátkosti veškerou činnost jed-noty a sboru vůbec od doby nejprvnější.
Když jsem v letech 7otých (až do r. 1882) za-stával službu varhanickou u sv. Hastala, propůjčena byla farní Jednotě Cyrillské jedna z místností v přízemí farní budovy. Zde cvičili jsme společně s p. ieditelem Bílým, odbývány schůze bratrstva sv. Michala, stráveny zde mnohé utěšené večery co valné hromady, přátelské schůze s piednáškami o hudbě církevní, za přítomnosti duchovnich, Byl to útulek členů jednoty, který mnohým nevymizel dosud z paměti. Scházeli se zde otcové, dcery i synové měšťanské intelligence naši v celku nejchudší části města. Těch několik mladších členů získali jiné i z jiných osad farních a Jednota podporovaná přátelským poměrem duchovenstva k osadní-