— 5 —

zajisté hojného zdaru a dá také nám dojít našeho cíle !«
Po této řeči, provázené na mnohých místech
souhlasem a pochvalou, uděleno slovo vp. Václ.
Šprocovi, kooperatoru v Karlíně, aby poukázal na
účel jednoty a probral nejdůležitější části stanov.
Volba po té vykonaná dopadla následovně :
za předsedu zvolen p. F. Kneidl, ředitel mčšf. škol
chlapeckých, za ieditele p. Ondřej Hornik, ředitel
kůru, za jednatele vp. Václ. Šproc, kooperator, za

pokladníka p. Vinc. Nechvíle, ředitel měšť. škol dívčích, do výboru vp. Ludv. Kulhánek, katecheta. Schůie ukončena zapěním »Gloria« ze mše »L'hora passa« od L. Viadany, kteréi pěvecký sbor zdaiile provedl.
Výbor takto ustanovený chápe se úkolu svého s jarou silou a s dobrými nadějemi.*)
František Kneidl,	Ondřej Horník,
piedseda.	ieditel kůru.

Diecése Litoměřická.

Z Bezna. (Tiináctá ročnice Cyrillské jednoty naši.) Podrobností o volbách, jakož i o členech činných a piispivajících pomíjím, poněvadž jsou poměry tytéi jako v letech minulých. Chci si všímati pouze dějin uplynulého ročniku a stránky zpěvní.
A tu na místě prvém poznamenávám, ie naše jednota byla osvěiena novou slibnou duchovní silou, vp. Josefem Komedou, jenž jest pěvcem na daným, hlasu jistého a zvučného. Po jeho přání zavedeny u nás Loretanské litanie zpívané, jež sám předzpěvuje, načež lid s varhanami piizvukuje.
Co se týká hudebnin, poukazuji k ročnicijedenácté, kdež repertoir náš vytčen dopodrobna. Mimo tyto skladby sáhl neunavný ředitel kúru, p. Václav Vaněk, k hudebninám novým a to šfastně. Nacvičil totiž mnoho vložek ze Schmidtova díla »Sanctuarium sacrunt«, na pi-. »Adoro Te« a ,Salutis humanae sator« od Thielena, »Ave Maria a

„Stabat mater« od Jaspersa, :A solis ortus cordine» a »Te lucis ante tenuinum« od \Valtrupa, pak Pauge lingua od Ferbersa. Tyto skladby se doporučují svou jednoduchostí a vroucností; lze jich s výhodou užiti tam, kde je dostatek dobrých pěvců mužských, takže dámy zpívají jen hlas horní, kdežto muži mají 3 hlasy ostatní. (Určitější úvahu o tom viz v předešlém dopise z Bezna.)
Též zavedeno letos lepé Pange lingua gregorianské a nacvičena působivá dvouhlasná mše od Schallera.
Nejlepším však skvostem našeho kůru jest těžká mešní skladba ,Dixit Maria« od řIaslera. 'Lpívali jsme ji letos čtyřikráte, posledně o Boiím hodě vánočním; a v této chvíli zpíváno tak oduševněle a nadšeně, ie tim narození Božského dítěte oslaveno skvěle.
V. Vaněk,	Ignát Šáfr,
předseda a ředitel.	jednatel.

B. DOPISY. Diecése Litoměřická.

Z Bezna. V posledním čísle »Cyrilla„ podává dp. Konrád zprávu o »notě obecné,,; dovoluji si sděliti, co u nás tato »obecná nota„ znamenala. Když jsem pied 25 lety do Bezna piišel, byl na kůru jediný zpěvnik, kancionál „Rajský slavíček« od Boiana, vydaný r. 17t9. V tomto kancionále jest 5o písní, které mají nadpis: »'Lpívá se obecnou

notou«; tyto písně mají čtyii iádky a v každém iádku 8 slabik, právě tak, jak dp. Konrád uvádi píseit:
"V moci moudrosti dobrého chvalmež Boha v Svatých jeho atd.
Tato »obecná nota« zněla v Bezně takto:

*) K utěšené zprávě výročni budiž ještě podotknuto, že zlatý můj Karlín poskytnul farní jed-notě Cyrillské vydatnou pomoc, aby nejkrásnější chrám Pražský nepostrádal sourodné hudby posvátné. Za příčinou nevyřízené otázky patronátní netrž totiž dosud systemisováno ředitelství kůru. Zatimnímu iediteli dostává se za veškerou službu Peditelskou a varhanickou z náboženské matice 210 zl. Důchod štolový, který řediteli právně náleží, nevynaší téměř ničeho, jelikož na místech kompetentních nikdo o to nepečuje, aby za ohromnou práci dostalo se řediteli alespoů částečné remunerace. Poslední prosba má na odchodu z Karlína čelila k tomu, aby vzornému a nadšenému iediteli po-skytnuta byla alespoit částečná pomoc a odměna za práci poctivou. A ani tato poslední prosba má nebyla oslyšána. Karlín, který knížecí štědrostí vyzdobil chrám sv. Cyrilla a Methoda, neodepiel podpory ani hudbě posvátné, vykázav farní Jednotě Cyrillské roční důchod zoo zl. na zlepšení platu ieditelského, z polovice z důchodů městských, z druhé polovice štědrostí občanské záložny, která velkolepými dary mecenášskými proslula po celých Čechách. Redaktoru jest nevšední útěchou, ie Karlínská svatyně zůstane i po odchodu redaktorově vyvoleným stánkem vznešené hudby posvátné v nejkrásnějším slova smyslu, kde i ua dále chorál a polyfonie mistrů starých bude pěstována s touže láskou, s jakou se dělo za drahně let minulých. Kolébka reformy zůstane i na dále sídlem dcery v říši ideálů zrozené. Že osení mozolně zaseté a potem po mnoho let svlažované bujaře roste, jest mou největší radostí. Velezasiouiilému předsedovi, nadšenému řediteli, výboru a veškeré Jednotě Cyrillské z toho srdce: »'Zdař Bůh!«	Redaktor.