— 2 —
jakož bývalo vždy v dobách rozkvětu umění církevního. Vlastenečtí skladatelé naši zásobují Jednoty Cyriliské vzácnými plody ducha obrozeného a obrozujícího.
Předsudky se rozptýlily. Odpor jest překonán. Dlužno pouze obrod provedený přeměniti v trvalý rozkvět.
Redaktor ani nyní ještě nemíní složiti ruce v klín, aniž odejíti na odpočinek. Když však jedno dílo života aspoň z větší části jest vykonáno, rád by zbytek dnův věnoval druhému úkolu životnímu, sepsání »dějin českého umění výtvarného.« Za tou příčinou ohlíží se již toužebně po spolupracovnících z řad věrných Cyrillistů po veškerých končinách koruny české rozptýlených s vroucnou prosbou, aby laojně~'s"ím dopisováním a odbornými články »Cyrilla« zásobovali a redaktorovi volnějších chvil k jiným prácem poskytovali, než bylo za roku právě minulého. Jsou v řadách Cyrillistů odborníci na slovo braní, jimž měsíční článeček věru neuškodí, redaktora však uvolní, aby druhému úkolu vydatněji věnovati se mohl.
V době placených honorářů jest sice práce nehonorovaná obětí dvojnásobnou, ale také dvojnásobně záslužnou. Nebudeme však nikterak zkráceni. Nepřijdeme o honorář dobře zasloužený. Vyplatí nám jej jednou do poslední koruny korunou věčné odplaty Pán Bůh sám.	Lelaner.

P~edpisy o hudbě církevní v diecěsi Basilejské,
(Pokračování.)

V. Svátostné požehnání
§ 46.	Na začátku výstavu lze před-nésti nějaký zpěv o Nejsv. Svátosti, první sloku: Pange linqua, nebo »O salutaris hostia,« »Adoro te«, »O sacrum convivium« a p. Požehnání se udílí jen na konec výstavu.
Mezi výstavem nejsvětější Svátosti možno také zpívati některou z ninohých a krásných písní o Nejsv. Sv. Olt. v jazyku zemském.
Před požehnáním zpívají zpěváci 5. a 6. sloku »Pange linqua« (t. j. »Tantum ergo« a »Genitori« a Amen.) Za zpěvu »Genitori« se incensuje. Pak zapěje celebrant:
V. Panem de coelo etc., načež sbor odpoví
R. Omne delectamentum a t. d., pak zpívá kněz modlitbu a sbor odpoví Amen. Požehnání se udílí mlčky, takže nezpívá ani kněz ani sbor. Po požehnání může vhodně zpívati se žalm »Laudate Dominum omnes gentes.«
»Tantum ergo« nesmí nahražovati se písní v jazyku zemském. Před »Tantum

ergo« se to však dopouští, jak svrchu se uvádí.
Nemístným jest zvyk udílení požehnání za zpěvu »Lauda Sion.«
Požehnání (at monstrancí at ciboriem) budiž vždy udíleno obřadem právě uve‑
deným.	POI
Co se týče hry na varhany mezi po-žehnáním, platí totéž, jako při pozdvihování (sr. § 33)
§ 49.	Veškeré pobožnosti, které se konají před vystavenou Nejsv. Svátostí Oltářní, Te Deum, růženec, litanie a p. také modlitby za příznivé počasí, buďtež vykonány s příslušnými veršíky a modlitbami před »Tantum ergo.« Co se týče zvláště požehnání při modlitbách za počasí, modlí se je celebrant tiše na stupních oltářních: způsob požehnání s Nejsv. Svátostí ve veškerých případech týž, jako se předpisuje v § 48.
VI. Průvody.
§ 5o. Průvody jsou buď nařízeny na určité dny od Církve sv., nebo bývají konány z různých jednotlivých kostelů za zvláštními příčinami, bud každoročně