katolick ou	posvItnou CYR=SEL
Majitel, vydavatel a redaktor:
1893, ROČlllk XX,	F. J. LEHNER.	Číslo 1,
r~uuuumninuuumm~nnuuuumm~m umnnununnuuununnnnnuumniuuuniuum nnm nonu nuunununmunnuuuuuuumuuuunnnnunmm~mu nnnuuwuuuununnnnnnnunnnunnunnn~~;
-;' D V A C AT Y R O C N I K.~‑
»CYRILL« zahajuje pout svou po dědinách a městech v Čechách, na Moravě a ve Slezsku ýo dvacáté.
Když redaktor vysílal do světa první číslo prvého ročníku časopisu tohoto, v němž uveřejnil program práce, k níž jal se vybízeti lidi dobré vůle, spolehal se s důvěrou na pomoc Boží a na součinnost mužů nadšených.
Na kruchtách kostelních strašila tehdáž vesměs hudba naprosto ne-církevní a zvrhlá, která však za jedině oprávněnou a církevní se považovala, nad to pak i všeobecně se líbila.
Heslu vyslovenému: .»Oblzovnze ;pev církevní l« jedni se smáli, druzí na toho, který je vyslovil, se obořili.
Obrod chorálu? — Vždyt chorál jest překonaným stanoviskem a hrob jeho již dávno travou porostl.
Obrod polyfonie:' — Pokročilá hudba moderní nevrátí se přece nazpět a nevzdá se svých vymožeností.
Obrod ýísitě staročeské ,~ — Z ní vyznívá vesměs smutek pohřební a nálada velkopáteční, která se neshoduje s náladou nové doby.
Nastal boj zásadní jednak s předsudky zakořenělými, jednak s umíněností zlomyslnou. Nepřátelé zásadní útočili zjevně, nepřátelé osobní útočili zákeřnicky.
A výsledek boje dvacetiletého?
Pravda zvítězila. Co v dějinách vůbec se spatřuje, opakovalo se také v životě Cyrillském.
Odpůrce chorálu dnešního dne sluje zpátečníkem, odpůrce církevní polyfonie nevědomcem, hanobitel písně staročeské neuvědomělcem.
Uvědomělé a vzdělané hudebnictvo hlásí se vesměs zjevně a s nadšením ku praporu Cyrillskému. Vítězství jest naše. Drahně let nevšímaných si a zapomenutých předpisů církevních o chorálu a hudbě církevní opětně s veškerou svědomitostí se šetří. Lákouodárství církevut jest již zase měřítkem a pravidlem, vedle kteréhož i hudba posvátná se řídí,