— 96 —

toria v jazyku německém. Jak mnoho napínal Leopold veškeré hudebníky své na povznešení hudby, vidí se z toho, že za něho v 47. letech uspořádáno provozování her operních a oratorií 400'.zrát, kdežto od 1630—1657 bylo jich pouze 16; ubozí hudebníci mělí přes 800krát do roka službu,	zkoušlc},	nepočítaje.	Jestli	že v horlivosti ochabovali, vydal vlastnoručně psaná nařízení (jedno z nich z rolcu 1687 se dosud zachovalo). Často prý se císař vyjadřoval, že chce za jemné hudby na onen svět se odebrati, jestli že jej smrt náhle nepřekvapí. Když cítil blížiti se konec života, rozkázal, aby kapela jeho ve vedlejší komnatě zahrála několik skladeb, zvláště mu milých. Stalo se tak a císař za hudby zesnul. — Se starostmi o stát přejal nástupce jeho josef I. (170 -~) i péči i nadání o hudbu. Zachovaly se pouze tři skladby jeho, jedna duchovní a dvě světské, které nasvědčují, že nebyl pouze jakožto císař jedním z nejnadanějších panovníků habsburské dynastie, nýbrž také jakožto umělec. Jestli že předkové jeho v době forem přechodních skládali, psal on za mocnéh~).vlivu Allessandra Skarlattia. Také se zdá, že již Hándel na Vídeňské umění vlivem svým působil. Od 1706 do 171I vykazuje repertoire ročně 12 až 14 nových oper a oratorií s hudbou od Banonciuia, Ziania, Skarlattia, AI-iostia, Fuxe, Caldary a j. Aby díla tato v důstojné prostoi-e se provozovala, zbudoval josef nádherný dům operní. -- S Karlem VI. a Alžbětou dostalo se uměnám od předchůdců jejich pěstovaným dvou nových ochránců. V povaze Karla VI. vyskytovala se velká podobnost s otcem jeho. Jan josef Fux byl učitelem jeho v kontrapunktu. »Gradus ad

Parnassum« dal císař tisknouti vlastním naldadem. Nedostačovalo mu, soukromé obírání se hudbou, nýbrž příležitostně stavěl se v čelo hudebníků výlcouných a řídil je od klavíru. Vedle četných provozování lcomornícll jsou zvláště pamětihodnými provozování oper »Euristeo« od Caldary (1724) a »Elisa« od Fuxe. Při opeře na prvém místo: uvedené předneseny jsou veškeré partie zpěvné a hudební nejvyšší šlechtou, tance pal<: provedly arcikněžny. »V čele orchestru u klavíru seděl pán nejvyšší, který s největší mistrností jako profesor hrál.« (Zeno, Lettere III. 446). Když opera po třetí provozována jest, uspořádal císai- dražbu klenotů, zlatých hodinek a j. (některé měly cenu 200o a I000, jiné 500 zlatých) pro všecky spoluúčinkující. Císai•ovna vložila partituru, ze které císař hrál, do desek z želvy a zlata a svázanou dala ji doručití jeho Veličenstvu vlastním jménem při vstoupen. Když »Elisa« se provozovala, zvolal prý Fux výtečností průvodu a direkce císařovy nadšený: »O, škoda, že Vaše Veličenstvo nestalo se virtuosem!« Načež císař se obrátiv, suchopárným rozmarem odvětil: »Nic neškodí, vede se mi takto lépe !« Dvorní kapela skládala se 1734 z 140 členů a při tom pečoval Karel o přiměřený dorost organisováním ústavu dvorních scholárů, jest jisto, že Karel nejen komponoval, nýbrž že skladby jeho také se provozovaly; dala jeho se však ztratila.« — V prvém svazku uvedené publikace vyšla církevní díla jmenovaných tří císařů, v druhém zpěvy z oper, oratorií a tance. Publikace budiž monumentálním svědectvím pro veškerou budoucnost o umělecké činnosti, jíž v dějinách umění a vzdělanosti nic se ne-rovná.

„CYRILE”
ročník X1, vych,tiz('ti hude rokle hří,~tíllo jitko dosud
s dvanácti hudebními přílohami.
Předplatné 2 zl. 20 kr. přijímá redakce na Král. Vinohradech.
S hudební příloliou číslo 12.
+)CYhILL~ vychází vždy 15, každého měsíce. Předplatné, které čini poštovni poukázkou na celý rok
2 zl. 20 kr,, přijímá redaktor F. J. Lehner na Hrál. Vínohradech. Reklamace bucltež zasýlány do ex‑
pedice v Akademii křesťanské v Praze (lzetězová ulice čislo 223).
Nákladem vydavatelovým. — Knihti,kárna l'olitiky,, v Praze.