— 77 -‑

vácké abecedy na základě didaktických pravidel hudebních a dlouhé zkušenosti dle Nejedlého »školy« a Pivodovy »nové met-hody«, Aby bylo lze co možno nejdříve v kostele veřejně působiti, rozděleni jsou pěvci malí i velcí na dvě oddělení, schopnějších a méně schopných. Sbor prvnější čítal 7 sopranů, 7 altů, 3 tenory a 2 bassy a provedl již na hod Boží Svatodušní mši snadnou pro sopran, alt a bass s oblig, průvodem varhan od pseudonyma Km. Karyona pro Ochozk~ sbor schválně složenou s pi-íslušnými motetty vícehlasnými. Jelikož v tu dobu v Ochozí učitele -varhaníka právě nebylo, doprovazel na varhanech lesnický adjunkt. Dojemný a skutečně krásný byl okamžile, kdy sbor poprvé pěl třihlasné Kyrie s pevnou důvěrou, že Ho-spodin se smiluje a dále pomůže. Po prvé mši nacvičeny jsou Leituerovy hymny na Boží Tělo a Hallerovy litanie lauretánské pro 4 hlasy. Mezi tím nastoupil úrad nový nadučitel a sesílil sbor vydatným bassem. Ku ]conei školního roku poděleny Jeti druhého oddělení obrázky a 3 nejpilnějším dány za odměnu velké obrazy, načež o prázdninách měly každodenně cvičeni, pi-i nichž prozpívány tři chorální mše Greithovy (jedna z nich dvěma hlasy), Hallerovy I. trojhlasná mše do C dur a Stehleova mše »Salve Regina«, Tak krásných výsledků dodělala se píle dp. faráře, Bernarda Pática, průběhem jediného roku. Yi-ed rokem ještě ani nevěděli, co nota jest a po roce přednášeny skladby čtyřhlasné.
Roku 1883:
Z Čeronovic psal dp. farái-, Augustin Brzobohaty: Již máme pohotově hlouček zpěváků. Yečínáme cvičiti některé písně z lcancionálu sv. Janského, responsoria greg. a první mši vokální od Molitora zapůjčenou z Doubravice. Stanovy v minulých dnech jsou zadánu.
Ve Velkém Meziříčí zřídil p, učitel, josef Roček, jakmile uvázal se v řízení kůru, bez průtahu školu pěveckou čítající 3o dítek, chlapců a děvčat, kromě kterých získal vycvičených 6 zpěvaček a 3 zpěváky, před-nesl hned prvním rokem Nešverovu mši jednohlasnou, Hrušlcovu 3111., Palestrinovu mši »Iste Confessor«, Stehleovu »Salve Regina«, Foersterovo »Te Deum«, Křižkovského litanie a Nlolitorovu mši se sborem 5o hlasů, čítajícím a sice: 30 žáků 4. a S. třídy národní školy a 20 staršich ochotníků. Vydatnou podporou ředitele vdp. děkanem Janem Klipplem ustanoveného byl pan Jau Hedbávný, bývalý c. k, důstojník

a napotomní adjunkt c. ic. berního úřadu, který s ueunavnou horlivostí a pílí pi-ednášky řídíval. Roku následujícího vzrostla škola pěvecká na 6o hlav a panovala taková horlivost, že žáčkové v prázdných chvílícli na místo bezúčelných potulek a her rozepisovali noty, mysl jarou šlechtíce a mravy uhlazujíce krásou zpěvu posvátného, začež s° jim dostalo vroucné pochvaly vdp. děkanern. Ku skladbám již nacvičeným přibyly nové: Foersterova mše vin hon, sc. Adalberti«, litanie pro dva smíšené sbory od Fr, Witta, Průchova »llissa Angelica«, Singenbergova mše do C, Křížkovského Te Deum, Leitnerovy hymny na Boží Tělo a značný počet motett. R. 1885 dostalo se řediteli pochvalného uznání z úst samého velepastýře, nejd. pana biskupa, když při pontifikální mši, kterou zde sloužil, zdárně pi-ednesena jest Wittova mše »in hon, sc. Francisci(, pro sbor smíšený s Introitem, Graduálem, OEEertoriem a Communionem chorálním. Krátce na to kolovalo městem provolání vdp, děkanem podepsané, jimž osadníci vybízeli se ku zřízení Jednoty Cyrillské, k níž hned se přihlásilo 39 mužských členů. Jelikož však od té doby redaktoru žádných dalších zpráv se nedostalo, nelze pověděti, zdali farní jednota skutečně zřizeua byla.
Roku 1884:
DO Male30vie dostal se za farái-e věrný Cyriilista, dp. Josef Moc. Na kruchtě nalezl poměry, jaké takměř všudy bývaly. Předně nebylo zpěváků, za druhé nebylo zkoušek, — ale muzika v kostele předce byla. A jaleá! Cím častěji byla, tím více dozrával úmysl, že to tak zůstati nesmí. V letě se nedalo ničeho dělati. Jakmile však práce polní ulevila, pustil se dp. farái- s pomocí Boží do díla. Nacvičil Schallerovu jednohlasnou mši »in hon. B. M. V.« op. 23., docela lehkou se střídáním se hlasů, pak téhož op. 24. »in lion, sc. Benedicti«, ktomu ještě chorální Asperges a příslušná responsoria; proměnlivé částky mešní dal recitovati na jednom tonu s průvodem varhan, toliko verš žalmový a Gloria Patri při Introitu zpívalo se dle Graduale Romanum. Když ve dvou kázáních lidu vysvětlil, jaká má býti hudba církevní, zahájil na den Posvěcení chrámu reformu na kůru Malešovickém. Zatím se naučili zpěváci 3h1. mši od Singenbergera »in hon, sc. Stanislai« (2 T., 1 B.), která se zpívala na den Nep. Po-četí Panny Marie. Zárove~ cvičil také malé zpěvaky, talc že již na Boží Hod vánoční měl úpiný sbor smíšený, kdy při třetí mši sv. zpívala se Schallerova mše »in hon, B.