o neunavné píli, vzletu a síle ducha unikajícího všednosti, sloužícího jedině nejčistšímu idealu na poli hudby posvátné. Mocná a pickvapující jest harmo,iicicá sada mistrova. Zásadě své vyhovující, aby hudba smyslem svým dopinila a potvrdila význam slova zpívaného, překvapuje důmyslným pracování,u motivů chorálních, užíváním veškerých harmonických prostředků tnoderaích, jeví se svérázným, nezvyklý,n, vděčnou látku ku vážnému studiu poskytuje ze-jména na nevyčerpatelném poli harmonie hudební. Církevní skladby Slcuherskeho vynikají rázem symbolickodramatickým.
Když Skuherský v letech 70tých na střední škole zpěvu vyučoval, působil s horoucí snahou k tomu, aby zpívány byly staročeské mešní i jiné chorály dle rytlunu slovního, pokud možno i bez průvodu varhan.
Hmotná tíseň, do jaké upadala správa ústavu taje výtečně řízeného ubýváním členůpřispívatelů Jednoty pi-átel hudby církevní v Cechách na sklo,u let Soletých, přinutila jedině na zemskou subvenci odkázaný výbor jednoty připojiti ústav pro hudbu církevní co odbor ku konservatoři Pražské. Skuher. ský, jehož dlouholetá choroba, k níž připojilo se zhoubné rozrušení nervů, stále vc;tších rozměrů nabývala, odebral se na za-

sloužený odpočinek, kterého dlouho nepožíval. Zemřel dne tg. srpna I S92 v Ceských I3u dějovicích a pochován jest tamtéž.
Na ústavě, jehož věhlas zaznívá nyní daleko za hranicemi vlasti naší, působí síly učitelské, výkvět žáků zesnulého paedagoga Skuherského. Jest oprávněna naclěje, že pfisobaost těchto hudebních umělců hodnou bude jich proslulélio mistra. Nesčetné jsou řady skl.,datelů, spisovatelů hudebních, ředitelů kůrů, varhaníků, učitelů liudby a kapelníků, jichž učitelem, přítelem-rádcem zesnulý mistr byl.
Význam činnosti českého theoretikapaedagoga zahrnut jest v úvodu biografických dát, pisatelem již jinde vyslovený: Umélec-paedagog uznávající sice pravdy hudební, vyslovené veli-Icými mistry, bádající však výš a výše.. Tot vznešenos t a krása, která úpinou půdu i v budoucnosti nalezne. Jinak nelze ani sobě představiti mistra pravého genialního vzletu. F. Z. S k uherského činnosti theoretické při-nesen zasloužený hold až z dálné ciziny, o pravdách jím vyslovených nutno mnoho přemýšleti až do doby budoucí.
Čest nehynoucí jeho památce!
.Ian Z-e. Zelinka.

První desítiletí Cyrillské.
Piše F. J. Lehner. (Pokračuvíiuí).

V městě TÍŠnOVČ konána zařizující valná hromada v březnu r. 1889, v níž tehdejší kooperator, vp. Leopold Kolísek, promluvil o původu, rozvoji a působnosti jednot Cyrillských, načež předsedou zvolen MaYmiliar, Sevčik, i•editel mčštanslcých škol, místopředsedou Igaát Vlk, i-ídící dívčí školy, jednatelem j menovaný kooperator, do výboru osobnosti v městě vynikající. "Zahájeno ihned cvičení ve dvojím oddělení po dvou hodinách týhodních. V nižším oddělení vy-učoval ředitel k%ru, josef Celar, ve vyšším Karel Mašek, odborný učitel na měštanských školách. Hned prvním rokem zavedeny jsou staročeské zpěvy rorátní a několik písní z Cyrillského kar.cionálu; sbor liturgický pak nacvičil D'eboldovu mši 4h1. Jednota zakoupila ku cvičení harmonium za 2oU zl., uspořádavši za tou příčinou koncert, jehož vysledek všeobecně uspokojil.
V Brně u sv. TOmáŠO vedle starší již

dříve stávající Jednoty povstala druhá jed-nota farní, která se zákonitě ustavila na sklon'cu r, r 8go. Na první valné hromadě zvolen předsedou vp. František Kutter, kooperator u sv. Tomáše, místopředsedou vp. Fr. Montag, kooperator tamže, jednatelem Tomáš Marek, assistent na c, k, s~átní průmyslové škole, sbormistrem Alois Sobr, úřednik banky Slavie. Slavnostní prvotiny jednoty zahájeny jsou Rampisovou Cunibcrtkou. Další zprávy o organisaci a činnosti kostelní se očekávají.
Ve Staré Říší téhož roku založili farní Jednotu zvolivše předsedou dp. faráře, Ferdinanda Hotového. O pracích vykonaných nebylo dosud ničeho oznámeno.
V IVanČÍCÍGh počaly první pokusy reformační již r. 1884 zavedením responsorií gregorianských, zvelebováním písně obecné a provozováním vážnějších skladeb církevnícii za diskretního průvodu nástrojného. K for-