70 -‑

nešporuí, jichž veliké množství paní hraběnka Teresie Belcrediová zaopatřila a lidu v chrámu Páně rozdávala. Za tak horlivého zvelebování zpěvu lidového povolán jest do Jimramova r. 1887 za kooperatora vp. František Mikan z Nového města, kdež přičiněním jeho roku předcházejícího jed-nota Cyrillská zřízena byla, což nyní i zde se stalo za souhlasu i podpory zvěčnělého vdp. kanovníka a faráře, Jana Havránka, jakož i nadšeného p. řiditele, Bastla. Nový kooperátor konal za tou příčinou v chrámu Páně přiměřené kázání o zpěvu a jednotách Cyrillských při dopoledních službách Božích, odpoledne pak příhodnou promluvou blíže poučil lid o jednotě. Od té doby konalo se každé neděle a o svátcích po odpoledních službách Božích za hojného účastenství cvičení ve zpěvu církevním. Když napotom stanovy schváleny byly konstituovala se jednota za protektorátu Edmunda hraběte z Belcredi, zvolivši za předsedu, řiditele a jednatele faráře, řídicího a kooperatora. Od té chvíle počala jednota rozvíjeti činnost utěšenou. Jelikož přední podmínkou zdaru jest pilné cvičení ve zpěvu, scházeli se členové třikrát v témdni, v neděli, v úterý a v pátek odpoledne, vždy nejméně na hodinu. Soustavné vyučování dělo se dle Chlumovy školy cyrillské. Rukovětí byl pak kancionálek Lehnerův, který již před za-ložením jednoty ve farnosti valně rozšířen byl. Z řady zpěvů vícehlasných hned prvním rokem nacvičeny jsou kromě menších skladeb 2 mše 4h1. od Skulierského a 3111. od Hrušky. Na Hod Boží vánoční byl chloubou jednotě Cyrillské jitřní zpěv, Iuvitatorium, hymnus a žalmy, jež i lid spolu zpíval. Velmi dojímala píseťi »Narodil se Kristus Pán« Jednotou 4hlasně přednesená. Důstojným spůsobem nahraženy jsou takovou měrou zpěvy vánoční po opravě druhdy volající. Kromě sboru zpěváků a zpěvaček dospělých, s nimiž uvedené skladby nacvičeny jsou, zřízena jest škola pěvecká, kterou navštěvovalo 16 chlapců a 20 děvčat, i této škole věnoval horlivý sbormistr, Bastl, velikou péči konaje cvičení po půl druhé hodině dvakrát v témdni soustavně jako s dospělými, aby dítkáin dobrý základ dal a tím budoucnost jednoty pojistil. Pomocí této školy přiučila se osada téměř veškerým písním kancionálku Lehnerova pro veškeré doby roku církevního. Také roku d r u h é h o pokračovala Jednota zdárně v činnosti za-počaté, jsouc vzpružena valnou hromadou, v níž zvěčnělý vdp, předseda přítomným na srdce vložil vznešený úkol jednoty, po-ukázav k tomu, kterak I;rásný zpěv srdce,

rozum i vůli vzdělává a ušlechtuje, povzbuzuje členy, aby o rozkvět jednoty usilovali, pamětlivi jsouce, že na díle ku cti a slávě Boží spočine dojista i požehnání Boží a že nezůstane bez odměny, co z lásky lc Bohu se podniká. Jednota vždy po dlouhou dobu pracně cvičila se novým skladbám, aby slavnosti církevní, zejména pak hody Boží důstojně se oslavovaly. Nejlépe bylo lze osvědčiti se jednotě i před vrchním pastýřem nej d. biskupem, Františkem Baurem, 1; biřmování a ku posvěcení nového kláštera sem zavítavším s hrab_tem Egbertem z Belcredi, který blahodárný ústav školských sester založil. Za radostí brzy v zápětí do-stavil se smutek. Matka chudých, Teresie hraběnka Belcrediová, odvolána jest na věčnost. Jednotě přidělen smutný, ale čestný úkol, aby při pohřbu i zádušní bolioslužbě zapěla, čeho církev předpisuje. Hudební repertoire rozmnožen o skladby, jak následují: »Missa sc. Joamnís Nep.« od Hrušky, NIissa Dominicalis od Ig. Mitterera, Litaniae lauretanae od Křížkovského, De pro cessione in festo ss. Corporis od F. Musila, Subvenite, Libera a Animas fidelium od L. Holaina, dvě Pange lingua od Sychry a Hallera, Ecce sacerdos magnus, chorální Míssa de Requiem a j. Také škola cyrillská stejným krokem pokračovala, zavděčivši se zejména osadě krásnými koledami, jimiž o vánocích věřící v kostele tou měrou uchvátila, že z přítomných nikdo hlubokého dojmu se neubránil. — I t ř e t í valnou hromadu zahájil vd. pan kanovník, podotknuv, »s jal; veselou myslí tentokrát do schůze spěchal, jelikož pi-ekonány jsou předsudky a utuchly námitky, které dříve na úkor Jednoty se činívaly. Příčinou šCastného obratu jest jednota sama, která vzornou činností úcty si zjednala, začež sluší především vroucné díky vzdáti panu řiditeli, Bastlovi, jakož i všem členům jednoty,« již brzy naskytla se příležitost, aby osvědčila lásku ku pastýři i předsedovi svému, když pro veliké zásluhy vyznamenán byl rytířským křížem řádu Františka josefa. Stalo se tak zastaveníčkem, jakož i slavnými službami Božími. Pak veškerá osada chystala se na památný den kněžského jubilea, které kmet 75letý slaviti mě). Svatý Otec za tou příčinou jmenoval jej čestným komořím svým. Radost obecná zvrátila se však nenadále v žalost. Pán Bůh věrného pracovníka k sobě povolal. S pláčem rozžehnala se s ním Jednota, která zpěvem při pohřbu poslední dík vzdala nezapomenutelnému předsedovi svému. V roce tom nacvičeno : Mše 3h1. do Es od Peregrina, Missa tertia ahl. od