— 69 —

Livot jednoty, který tak krásně po zaloiení jejím propukl, potuchl tou měrou, že poslední dobou obvyklá cvičení zpěvní vůbec konána nebyla. Teprve r. 1889, kdy dřívější její sbormistr, p. Kozlík povolán byl zpět za učitele do Tvarožny, oživla opět naše Jednota. Dne 18. dubna téhož roku svolána byla valná hromada, kdež vdp. Ivon. rada a farář, P. V. Kosmák, slovy důtklivými napomínal všecky přítomné, aby Jed-notě zaniknouti nedali a o nový rozkvět její se starali. Zároveň zjištěn počet členů, jichž se přihlásilo 58, načež zvoleni funkcionáři. Jednateli přidělen byl k ruce jeden člen, který zastává úřad pokladníka; k výborovým scliůzím povoláván jest vždy je-den člen z obecního výboru tvaroženského s hlasem poradním. Cvičení ustanoveno na každou neděli a svátek mezi ranní a velkou mší sv. Pan sbormistr Kozlik cvičil pilně, že za několik týdnu ozval se zase v chrámu našem sborový zpěv. O Božítn Těle zpívala Jednota při průvodu tak dovedně, že jsme byli překvapeni. Třetí neděli červencovou poi•ádán byl Jednotou výlet do blízkého lesa, kdež zapěla několik sborův. Dne i i. srpna zpívala po velké mši svaté Křížkovského »Pastýř a poutníci« s průvodem varhan; sbor tento musel býti opa-kován s průvodem klavíru i o koncertu, jejž jednota uspořádala dne i o. listopadu. Na programu byly i skladby Dvoi•ákovy, Bethowenovy a pod. O koncertu tom vy-slovili se přítomní znalci velice pochvalně. Abych zaokrouhlil vylíčení činnosti naší Jednoty za uplynulý rok, podotýkám, že všichni členové konají svědomitě své po-vinnosti. Přispívající členové jsou dva. Výbor konal tři schůze, na nichž rokováno o nejdůležitějších zájmech spolkových. S po-těšením mohu říci, že Jednota pokročila za uplynulý rok ve Jménu Páně o stupeti výše. Ze hlavní zásluha náleží panu sbormistrovi, pravil jsem již dříve. Jeho přičiněním se stalo, že tolikrát mohla se svými produkcemi na veřejnost vystoupiti, a to skoro vždy s prospěchem dokonalým. Zásluha však patří i našemu panu faráři, jakožto protektoru, který vždy a všude o rozkvět její se stará, jakož i vp. Ignátu Sedláčlcovi, kaplanu zdejšímu, jenž pro zvelebení její jakožto předseda radou jakož i obcováním každé zkoušce napomáhá. Za uplynulý právě rok nacvičeno 13 církevních skladeb. Jsou to: Schópfova mše Amoll, Scfiveitzerova Hmoll, Halikova vánoční G dur, Wittovo a httovo Pange lingua, Křížkovského dva sbory (Pastýř a poutníci, Zpěv past)řů), Skuherskélio tři Offertoria, Mašíčkovy sbory

(8) k Božímu Télu a téhož Asperges, Tovačovského Smuteční sbor. Mimo to z Cyrillského kancionálku : Jako dítky, ; Vítej milý jezu Kriste. Při pohi•bech zpívává se čtyřhlasné »Miserere«. Jednota má nyní dosti příznivců z blízka i z daleka, kteří zajisté jako tento rok i budoucně podpory své jí neodeprou. Bohužel, že dosud nepodařilo se mezi občany tvaroženskými živější pro ni získati účastenství. Než doufejme, íe i to k lepšímu se obrátí. Nemáme jiného přání, než aby Jednota naše pod ochranou sv. Cyrilla i budoucí rok postoupila o stupeií výše, a voláme čimnosti její »Zdař Bůh!«
Ze ŽÍdlochovÍC napsal vp, kaplan Frant. Mikšánek r. 1887 list znění následujicího : »S velikou radostí oznamuji, že jsme konečně s pomocí Boží v nas'í farnosti zřídili Cyrillskcu Jednotu. Dostali jsme za varhaníka a ředitele kůru horlivého cyrillistu a dobrého znalce zpěvu posvátného. Za krátkého působení jeho zpívá se v našem kostele krásně správně a nábožně. Odchovává si zpěváky malé a velké, jichž čítáme 32. V sousedství máme Rajhrad«. Za pilného a obezřetného řízení ředitele kůru, Bošáka, a za vytrvalosti zpěváků i zpěváčků se zaváděl pomalu a pěstoval přesný zpěv liturgický i píseá obecná, talc že v době pomérnč krátké přednášeny jsou skladby, jak následují: »Missa Cunibert« od Rampise, »in hon. sc. Aloisii« od Singenbergera, »in hon. sc. Angelorum Custodum« od Singenbergera, »in hon. sc. Henrici« od Kaima, »M. Salv e Regina« od Stehlea, ~,in hon. sc. Ferdinandi« Skuherského, »M. in hon. sc, Venceslai« od Miillera, »M. in hon. sc. Procopii« od Nešvery, M. quarta a quinta od Slcuherského, patero Tantum ergo, dvě litanie lauretánské od Hallera a Hoffmana, Te Deum od Křížkovského a nělcolilc různých skladeb menších. Vedle zpěvu vícehlasného pěstován též chorál dle Ordinarium Missae, který se velmi líbil. Výroční zprávy jsou řádně zasýlány.
Do Jímramova byl roku 1884 povolán z Nového Mésta za řídícího učitele Karel Bastl, který hned nalcoupil Lehnerovýcli kanciouállců s notami, rozdal je školním dítkám, s nimiž počal cvičení nejprve v zá-Iclaďních pravidlech dle not, později v písních. Jakmile některá píseň z kancionálku nacvičena byla, chodíval se žáky na chor, aby od zpívajících dítek písním se přiučil lid, jemuž krásné písně za nedlouho se zalíbily tak, že mnozí kancionálky rovněž si koupili a v 'orzku lcu zpívajícím dítkám se přidružili. Takovou měrou zobecněla ve chrámu Páně velebná píseň obecná, jakož i zpěvy