- 6~ -

pracně nabytých nepozbyli. K poutim a posvícením začíná to znova.
Nejtěžší bývá pro Cyrillisty piipravení prvního roku. Ten první rok zajisté se připravuje několika roky. Který pak kůr Cyrillský na světě by během jednoho roku mohl všecko vykonati, co se od něho iádá? A co se žádá? Přibližně správný role Cyrillský vyžaduje: t. Několik mší a Requií s od-povídkami; 2. znalost chorálu za piičinou mešních antiphon a zpěvu při výkropu svěcenou vodou ; 3. aspoit několik Gradualií a Offertoríi víceblasných pro největší svátky; ˘. několik Pange lingua; S. obiadní zpěvy: k pohřbům, na Hromnice, na popeleční stiedu, na svatý týden Velikonoční, na sobotu Svatodušní, na křížové dny, na processí Božího Těla; 6. aspoit jedno Te Deum; 7. Rorate; 8. výbor písni ke mši sv. obecných a k svatým, ku kázání, Ic požehnání, pied a po mši svaté a k některým pi íležitostem. Dokud kůr nemá pohromadě všecky tyto věci, dotud není hotový a dokonalý. To jest kostra, jíž stojí tělo; to budova, ku které lze pak piičiitovati i ornamenty. O tu se tedy každý nejprve starej. Ovšem, jak pravím, není tieba ani možno najednou všecko, ale béhem 4—5 let svědomité práce lze i na maličké osadě toho docíliti. Jakmile to hotovo, potom již další práce bývá lehká. Základ jest zpracován a ten zůstává; jen zde onde se opravuje. Co se jednou nacvičilo, zůstává; tomu se :noví zpěváci pomocí diívejších snadno piiučí. Potom jest kůr v pravdě Cyrillský a očištěný, a lze o něm říci, že odpovídá požadavkům cirkve sv. i náboinosti věřících.
Není pochybnosti, že zpěv církevně vedený věiícím nejlépe svědčí. Kdo svým duchem není od Krista odvrácen, jehož nábožnost není líčená, ale opravdová a srdečná, ten nalezne v zpěvu církev-ním vždycky ohlas své duše. Nadzemské melodie cirkevního zpěvu a hudby splývají k sluchu věiících tak vítaně, jako zdravý, chutný pokrm do úst zdravých lidí. Kdo má žaludek pokažený, tomu i nejlepší pokrm nepůjde k duhu; a tak i kdo ne-věrou aneb světáckým smýšlením si pokazil duši, zpěvu církevnímu neporozumí. Dobil, nezkažení křestané, když ponejprv uslyší melodie chorální, řflcávají: tak jsem si to nějak myslival, to mi z duše mluví, to zní kostelně, to jsem pořád hledal a čekal a podobně. Z čehož se vidí, že to pHrozený způsob zbožného zpěvu. ústa člověka nezkaženého a světskými písněmi neohlušeného přirozeně by se ozvala melodiemi chorálními, kdyby chtěla Boha zpěvem chváliti. Proto takový člověk rozezná chorál a vůbec melodie pravocírkevní od světských, aneb líčeně nábožných hned. Ta věc jest obdobná s kázáním. Kázání, které zaoUaluje víru ve světskou moudrost, které z jakéhosi citlivůstkářství k ledabylo lciestanům a nevěrcům vyhýbá se přesnému a p~ísnému věroučení, které pravdy nadpii. rozené podává tak, jakoby rozum lidský na ně do-stačoval, zkrátka kázání rationalistické nejde nikdy

k duhu věřícím a činí je zmatenými. Těmto ne-prospívá a nevěřících nepřesvědčí a nezíská. A podobně zpěv chrámový, pokažený světským duchem promíchaný nejapným, vybásněným textem od sentimentálnich lidí opatřený nemůže jiti k duhu věřícím, nemůže pozvédati jejich nábožnost, poněvadž vzbuzuje jen pohnutí sentimentální, které je pableskem, karikaturou pravé zboinosti.
Tak jsme si vytkli za úkol připraviti si správný Cyrillský rok. Po čtyii leta jsme pilně pracovali a do rámce toho roku jako včeličky skladbu za skladbou zanášeli, zvolna sice, leč vytrvale. Ač nejsme ještě u konce, přec s Boží pomoci již mnoho jsme vykonali, tak že pohlédneme-li nazpět, ani očím svým věřiti nechceme. Jsme na malé vesničce a jest nás málo, ale rok Cyrillský pomalu bude docilen. Dnes zpíváme a opakujeme již pět mešních skladeb: r. chorální in festis solemnibus; z. Missa »Salve Regina- pro 4 smíš. hlasy od J. Stehlea; 3. Missa ,L'hora passa« pro 4 sm. hl. od Lud. Viadany; 4. Missa ,Exultet« pro 4 sm. ]tl. s varh. od Fr. Witta; 5. Missa »Panis angelicus« 2—4 hl. s varh, od B. Koenena. Dvojí Requiem: i. Missa quinta. Requiem zhl. s varh, od M. Hallera; 2. Missa cle Requiem secuttda pro 4 mužské hl. od Jos. Foerstra. V přítomné době cvičíme sestřičku mše »Panis angelicus«, totiž: Zweistimmige Messe in A pro spojené vrchní a gpodni hlasy s varh. od B. Koenena. Nad míru se nám zalíbil tento Koenenovský způsob dvojhlasu. Poněvadž u Koenena vystupují jednotlivé hlasy se samostatnými melodiemi, doufáme spolu, že tím proděláváme dobrou školu ku skladbám starých mistrů, či jak iíkáme, svatých Otců církevního zpěvu. Začali jsme sice jednou již s Palestrinovou: »Aeterna Christi munera«, avšak musili jsme se vzdáti toho úmyslu, pozorujíce, že jsme ještě nedospěli tak daleko. Těšíme se s tím jen soukromě. Viadanova »L'hora passa«, ač také ze NVI. véku, jest velmi snadná. Odporoučíme ji všem, kteií chtějí míti na repertoiru také něco ze staré doby. My ji zpíváme nad míru rádi, — Nejvíce práce stál nás sv. týden. Nyní již po dvě léta zpíváme jej liturgicky. Vedle chorálu pějeme vícehlasttě následující věci: Pašije od J. Nešvery, Pange lingua od J. Foerstra, »Improperia« od G. P. Palestriny, »Vexila regis« od Kothea, »Ecce quomodo« od J. Handla, »Surrexit Pastor bonus« od J. Foerstra, »Te Deum« od Křížkovského, »Regina coeli« od A. Lottiho.
Letos bylo u nás sv. biirnování, coi bylo i pro nás Cyrillisty událostí. Bylo potieUí připraviti se k uvítáni J. Em. Začli jsme původné s Foersterovou skladbou »Ecce sacerdos magnus« Shlasnou. Avšak, poněvadi k druhému sopranu přibraní zpěváčkové ze školky Cyrillské nedostačovali, byli jsme nuceni vzíti 4hlasnou skladbu od Witta, kteráž však, ač pěkná, dosti daleko stojí za onou. Po uvítáni zpívali jsme responsoria vícehlasně, antiphonu k sv. Janu Kititeli (Decolationis) »Misso