— 51 _

hromadách konal jadrné, duchem křestanským provanuté proslovy, jimiž poukazoval na vznešený účel Jednoty Cyrillské, nabádaje k činnosti rovněž krásné jalco prospěšné a nazývaje zpěv kostelní poesií modlitby. Sbor liturgický čítal 6o hiasů a konal pravidelné zkoušky Po 4 hodinách týhodních řízením sbormistra a ředitele kůru Josefa Serého, jemuž horlivě pomáhal učitel Albín Netoušek, jakožto zástupce. Sbor literátský konal pravidelná cvičení v neděli po odpoledních službách Božích. K nejčelnějším dobrodincům Jednoty náležel Albrecht hrabě z Kauniců, který místnosti ku cvíčení o dvou světnicích poskytoval. Výbor zakoupil pedálové harmonium za 250 zl. z příspěvků členů, jichž Jednota kolem 200 čítala a darů předsedou a farářem a jinými dobrodinci věnovaných. Jednatelství čile a horlivě za-stával vp. Petr Kosík. Ze skladeb směru Cyrillského uvádějí se krosně mottet Missa ss. Angelorum Custodum od Schtiveitzera, Missa »in hon. B. M. V.« od Nešvery, Rheinbergerovo »Stabat Mater« a Miserere. Další postup artisticlzý sboru liturgického z výročních zpráv a dopisů nelze sledovati.
Z BOhUtic zaslána jest zpráva tato: Začátkem r. 1878 dosazen k nám za administratora dp. Filip Toufar, nyní farář Polehradický, aby dále zaséval símě zpěvu liturgického, které ve dřívějším jeho půsosobišti — v Novém Veselí — zdárně již bujelo. Hned po příchodu svém ujal se nikoli snadné práce, takže v krátkosti se-staven sbor, jenž čítál 26 členů: 7 sopránů, 6 altů, 5 tenorů, 8 basů. Zpěv cvičen byl přesně, tak že našel obliby i v sousedních osadách, kdež naši zpěváci ku poznání čistého zpěvu liturgického zpěvem svým přispívali. V r. 1882. utrpěl sbor náš ztrátu citelnou. Investován totiž dp. Filip Toufar na faru Polehradickou. Odešel — však dosud vzpomínán. Lákové jeho chtějíce aspofi poněkud vděčnost svou na jevo dáti, všichni vydali se do jeho nového působiště — 8 hodin vzdáleného —, aby tam den jeho instalace zpěvem oslavili a se svým učitelem ještě jednou se rozloučili. Po odchodu dp. Filipa Toufara zůstal sbor náš bez mistra — bez vůdce. Právě tu oceniti se musí snaha a píle horlivého Cyrillisty p. Jos. Svobody, rolníka, jenž zpěváky do domu svého zval a sám po ten čas cvičil. V roku 1884 dosazen na naši faru dp. Aug. Nezval, jenž pěveckého sboru horlivě se ujal a z počátku sám v budově farní cvičil. V jubilejním roce úmrtí sv. Methoděje péčí dp. faráře proměněn sbor v »Jednotu Cyrillskou«, s kterouž v témž roce na po

svátný Velehrad putoval. Při mši sv., kterou dp. farář konal, zpívala se mše »lesu Redemptor« od Kaima. Cvičení, řízením p. nadučitele Flor. Stenzla, děje se v zimě dvakrát, v létě jednou týdně. Nacvičeno při spolkovém harmonium i S mší, mezi nimiž Missa »in hon. sc. Adalberti« od J. Foerstera, Septimi Toni a jiná do A mol od Witta, mše od Caniciari-a a Requiem od Witta, případná gradualia a offertoria a výběr »Pange lingua«. Bylo by věci věru ku pro-spěchu, kdyby v naší Jednotě i choral se ujal. O školu Cyrillskou postaráno není. Snad během času i ti nepřátelé zpěvu církevního přijdou ku poznání a jemu příznivější budou — což přáním všeobecným.
Z Kobylí oznámil vp. kooperator Josef Kolenec, v roce jubilejním redaktoru vznik Jednoty slovy pravého Cyrillistu charakterisujícími: »Radost velikou zvěstuji Vám: Jednota Cyrillská v Kobylí jest zřízena! Při sobotní zkoušce dne 14. února přečetl jsem přítomným zpěvákům, jichž bylo 21, Váš dopis s podotknutím, neodporoučelo-li by se zřízení Jednoty v roce jubilejním. Za odůvodněním následoval souhlas. Protokol o úchvale sepsaný podepsalo všech 21 pěvců. Stanovy jsou přijaty a já zvolen předsedou.« Týž počal hned od příchodu svého na osadu, podporován jsa sborem učitelským, organisovati zpěv kostelní. Počalo se jednohlasným Requiem od Halíka, které zpíváno na dušičky. Stalo se to s prospěchem. Pročež s chutí cvičila se Missa Angelica od A. Pruchy. Jakmile sbor mužský se ustálil, konány pravidelné zkoušky 2lcrát v týdnu a nacvičena Missa C dur od Schiveitzera pro 4 mužské hlasy bez průvodu varhan, Missa brevis od Singenbergera pro 3 hl, bez průvodu, Missa decima od Mich. Hallera 2h1. s průvodem, Missa Velehradensis pro 2 hlasy a valně motett. Dle výroční zprávy z r. 1887 čítal repertoire zo mší, které však jmenovitě se neuvádějí. Předsedou byl tehdáž Václav Kovářík, c, k. poštmistr, ředitelem Josef Blažek, nadučitel, jednatelem Fr. Borovička ml., rolník. Od té doby žádná další zpráva zaslána nebyla.
V Náměští nad Oslavou shledal vp. Jan Bádal, kooperator, hned po příchodu svém, že by se na poli zpěvu posvátného dalo s prospěchem pracovati. Pustil se tedy bez průtahu do práce a o vánocích před-nesena s úspěchem 4h1. Stehleova inše »Salve Regina«; Introit, Graduale, Communio a Rer sponsoria chorálně, Offertorium »Tui sunt coeli« od Foerstera. Po schválení stanov zvolen jest předsedou Josef Kaunovský, obecní tajemník, pokladníkem Josef Trubáček,