-46

biskup, jsa spokojen, stisknul jemně panu nadučiteli ruku, a pak vyjádřil se na faře k shromážděným představeným přifařených obcí řka: »Pěkně jste mne přivítali.« Odměna ta platí pro sbor náš Cyrillslzý za nejkrásnější v celém životě! Po té r. 1884 dne 8. září za láskavého přispění p, učitele zpíval sbor ve farním chrámu Páně v Običtově Molitorovu mši, op. XI. s příhodnými vložkami.
Scházela ještě jedna ze sousedních farností, t. Bohdalov, kdež také nám popřáno laskavostí tamního p. naduč.J. Skalky zazpívat o pouti na sv. Vavřince Dieboldovu »Te Deum laudamus« s gradualem a offertoriern »Oratio mea munda est« od Witta a Pange lingua. Tamtéž i o pohřbu dp. Jos. Bazaly, za spoluúčinkování vůkolního učitelstva zpíváno SchSpfovo requiem a při andělské mši sv. missa »in hon. S. Joannis Cantii« od

J. G. Zangla. Konečně zpíváno při nahodilých případnostech, jal-,o při svěcení školy ve Březí, Matějově a Oujezdě a pi-i svěcení sv. kříže (třikráte).
V roce 1885 přistoupeno ku založení farní jednoty Cyrillské, o níž největší zásluha patří panu nadučiteli Jos. Klimešovi. Stanovy schváleny velesl. c. k. místodržitelstvím v Brně z 21. května 1885, č. 13 785• Když Jednota v život vstoupila, dbáno všemožně o její zmohutnění. K tomu cíli po návrhu josefa Vališe, jednatele, pořádána přednáška s volnou zábavou, čímž získáno to nových členů. Ke cvičení ve zpěvu zakoupena Cyrillská škola zpěvu ve 12 exemplářích, Lehnerův kanciouálek ve 12 exemplářích. Nyní Jednota žije a bohdá! při pilné snaze a dobré vůli žíti bude. Členů má málo; ale za to jsou někteří hodni, pilně se cvičí a dbají o její rozkvět.

Praktické n,,ízory v novém směru hudby církevní,
Sestavil Jan Ev. Zelinka. (Pokračování).

Každý žalm dlužno přednášeti v tonu, v kterém jeho příslušná antifona se nachází. Dle toho připadne první žalm »D i x i t D o-m i n u s« prvních nešpor in N a t i v i t a t e D o m i n i tónu VIII. s finálou I.; žalm II. »C o n f i t é b o r« obdrží nápěv tonu VII. s finálou III. Lalcn »D i x i t D o in i n u s« nešpor druhých obdrží dle antifony v modu I. složené taktéž nápěv prvního tonu žalmovéh o, jak udáno ve v e s p e r a l e, s připojenou finálou druhou. Pro týž žalm přede-psán jest pro I, i II. nešpory slavnosti P e n-t e c o s t e s třetí tonus s třetí finálou. In

festo Corporis Christi předepsán dle obvyklého pořádku druhý žalm »C o n f i t é-b o r« v tonu I[., a podobně vyskytují se žalmy v různých tonecli žalmových s různými finály, které vzhledem ku melodické rozmanitosti velmi zajímavé jsou.
Za příčinou usnadnění srovnalosti v před-nesu vydány jsou psalteria. Nejstarší z nich »Psalmi Vespertini« edidit Joseph Molu (u Pusteta v Řezně) vyhověl úkolu svému spůsobem velmi jednoduchým. Na příklad žalm I IO :

ny
1. něl

1 3 4 7	6 2 5 8
Confitébor tibi, Dómine	in toto cor - de mc - o:
4	15-8 ? 8
in consálio justórum	1 et congre - ga - ti - óne.
1 3 7	4	2 G 8
To jest: Připadne-li žalm dle předchozí I d i a t i o na sylabě to, ve f i n a l i s na sylabě antifony tornu prvnímu, mění se ton v m e- s t o, nebo při delším na sylabě g a, na př. :
Con-fi - tébor tibi, Dómiue, in to -to cor-de me-o:	in consílio justórum, et congre-ga-ti-ó -ne.
Závěr či finála I. — Má-li přidána býti ložena jest notovaná tabulka se všemi to finála II., IIL, 1V. nebo V., naznačeno u každé i s finálami.
antifony I. 2., I. 3., I. 4. nebo I./2., I13.	' alm »C o n f i t é b o r« s 2. antifonou
a t. d.	i II. nešpor in festo Yentecostes z Rozumí se, že ku každému psalteriu při- by tedy následovně: