-- 44

nich slavností svým zpěvem přispěli. Na obou svrchu jmenovaných místech ze pěveckých sborů vyvinuly se Cyrillské jednoty, které posud utěšeně zkvétají. Dp. Filip Toufar dosazen byv na faru v Polehradicích, a přetěžce nesa, že v jeho farní osadě kostelní hudba vůbec ještě žádného pěstitele nenalezla, hned po svém příchodu na podzim r. 1882 přiložil ruce k dílu. Práci svou v oboru tomto zahájil tím, že nejprve od-stranil intrády na kůru a provozování frivolních Schiedermayerovek, Bůhlerovek, ano vůbec všech instrumentálek zakázal; zároveň ale z dospělých mládenců a děvčat vybral si asi 3o nejchopnějších a každodenním cvičením theoretickým i praktickým to do-vedl v poměrně krátké době tak daleko, že nový pěvecký sbor již o Vánocích téhož roku mši »in hon. S. Fidelis a Sigmaringa« od Molitora dosti slušně provedl. Jakmile počátek byl učiněn, pokračovalo se rychle ku předu; nacvičeny ještě mše od Molitora »Tota pulchra es Maria« — a Dieboldova Missa »Te Deum laudamus«. Když pak pěvecký sbor se otužil a osvědčil, když jednotliví členové sboru pěveckého nejen opravdovou horlivost ale i vytrvalost na jevo dávali, a také většina farníků reformu s radostí uvítala, když tedy všecky základy k jednotě položeny byly, neotálel dp. farář déle se zařízením skutečné farní jednoty Cyrillské. Vhodná příležitost k tomu se naskytla v roce 1885, kdy Morava oslavovala l000letou památku úmrtí sv. Methoda. Dne 15, února téhož roku promluvil dp. farář ve svém kázání o tom, že by nejlepším památníkem na tento jubilejní rok bylo, kdyby se ve farnosti zřídila Cyrillská jednota; na to pak podal farníkům obšírné a důkladné poučení o hudbě kostelní, její podstatě, o jejím významu v bohoslužbě, vylíčil živými barvami všeliké ty nepřístojnosti, jaké v tomto ohledu se dály, a odporučoval odstranění dosavadních nešvarů a pěstování pravé kostelní hudby, jakou církev sv. přísně předpisuje, založením farní Cyrillské jednoty. Že nezůstala slova dp. faráře hlasem volajícího na poušti, dokazuje okolnost ta, že z farníků hned téhož dne se dali zapsati do Jednoty 3 jakožto za-kládající a 38 jakožto přispívající členové — mimo to bylo činných členů 33. Počátek to zajisté mnohoslibný. Dp. farář vysvětlil pak stanovy stvrzené nejd. bisk. konsistoří brněnskou a c. k. místodržitelstvím a na-pomenul všecky členy novorozené jednoty, aby každý konal své povinnosti svědomitě, činní členové aby se společného cvičení pilně účastnili, přispívající pak příspěvky

své řádně platili, všickni pak slušným se chováním a příležitostným poučováním svých spoluobčanů Jednotě příznivce zjednávali. Jednota zakoupila si harmonium, aby zpěvy její v kostele doprovázeny býti mohly — jelikož varhany jsou ve stavu přesmutném a účelu svému nikterak nevyhovují.
V jubilejním roce 1885 podniknuta z děkanství Klobouckého pout; Jednota Polehradická ve spojení s jednotami Klobouckou a Sitbořickou zpívala na Velehradě při pont. mši sv., kterou sloužil jeho Milost gen. vikař z Prahy, pan Hora, s velikým zdarem. Choral gregorianský se pilně pěstuje. Introit a Communio se při každé zpívané inši sv. zpívá z Graduale Romanum bez průvodu. Nyní také již jest jednota zaopatřena všemi potřebnými skladbami, tak že má na každou slavnost případné graduale i offertorium; případné skladby k tomu shledati, pro celý sbor rozepsati a nacvičiti nebyla věru snadná práce. V repertoiru jednoty jsou nyní tyto mše: Molitor : »In hon. S. Fidelis a Sigmaringa«, »Tota pulchra es Maria«, Missa brevis. Diebold: Te Deum laudacnus. Singenberger: Missa brevis, Missa »In hon. S. Caeciliae«, SS. Angelorum Custodum,S. Joanis Baptistae. Stehle: vSalve Regina«, Missa brevis. Kaim : Jesu Redemptor, S. Henrici. Jaspers: Missa I., II., IV. Arnfelser: Missa II. Wiltberger: Mše tříhl. z C dur. Marxer: »In hon. B. M. Virginis«. Obersteiner; »In hon S. Ruperti.« Weber, dvojhlasná mše. Hruška: Missa Velehradensis. Schbpf: Cecilská mše C dur. Nešvera : »In hon. B. M. Virg.« Stein: »In hon. S. Annae.« Requiem od Singenbergra. Různých offert., gradualií a mottet je I15 od skladatelů : Witta, Rampise, Breitenbacha, Stehleho, Skuherského, Bischoffa, Wendlera, Jos. Foerstera, A. Foerstera, Schallera, Schweitzera, Mettenleitera, Cainera, Nekese, Hrušky, Steina, Zollera, Freye, Koenena, Křížkovského, Kornmillera, Hoffmanna, Aiblingera, Bergmanna, Schmidta, Etta, Manzera, Blieda, Zangla, Nickela atd. Pange lingua 20 (od různých skladatelů). Cyrillská jednota obstarává také zpěvy při církevních obřadech po celý rok a zasýlá každoročně do časopisu »Cyrilla« výroční zprávu o své činnosti. Že zpěvné výkony Polehradické Cyrillské jednoty na značné výši dokonalosti stojí, uznal r: 1881 u příležitosti gener. visitace sám nejdůst. p. biskup Dr, Fr. S. Bauer, an veřejně v kostele zpěváky pochválil a pak dp. faráři za jeho horlivou péči o pěstování důstojného kostelního zpěvu písemně pochvalné uznání vy-slovil. Jednota Polehradická zapustila už