— 43 —

redaktoru o zdárném působení Jednoty v Horním Stěpátiově vypravoval, jalo o gene rální visitací na vlastní oči se přesvědči], Zakladatel pak a ředitel, nadučitel Ferdinand Karafiát, jemuž již dříve dostalo se jeho biskupskou Milostí poclivalného dekretu, vyznamenán jest vysoce důstojnou konsistoří v Brně za vzornou činnost v opravě chrámové hudby pochvalným uznáním. Řádná činnost jeví se jednal; z pravidelného zasýlání výročních zpráv, jednak z obšírnějších dopisů každoročních do časopisu »Cyrilla«, v nichž vyličuje se život jednoty, která jest bratrstvem církevním, jako drulidy všeobecně bývalo v dobách bratrstev literátským, slavné paměti. Dle poslední zprávy výroční čítá sbor liturgický 9 sopranů, i i altů, 4 tenory a 7 bassů, celá Jednota 199 členů. Jako oba předchůdcové jest i nynější farář a předseda, josef Kučera, pravým otcem jednoty, který přijímaje úřad čestný, vybízel Cyrillisty na valné hromadě shromážděné, aby celým srdcem přilnuli ku krásnému zpěvu chrátnovétru, kterým sebe i jiné povznášeti budou ku vlasti nebeské.
Ve VranOVÍCÍCh zahájila činnost téhož roku v den sv. Cecilie jednota zřízena společnou prací dp. faráře, Leopolda Pátka a ředitele kůru, p. Antonína Spundy, který již dříve zpěvu cvičil a 12 zpěváků zpěvu gregorianskému vyučil. Od zahájení Jednoty cvičil ve dvou odděleních ; škola Cyrillská čítala 17 žáků, sbor výkonný 27 členů, 16 děvčat a i i mužských, který hned prvním rokem zpíval kromě chorálu menší skladby Sl:uherského, zejména krátkou slavnostní mši Missa tertia a quinta. Lid pak vyučen jest zpívaným litaniím s příslušným Otčenášem a Zdrávasem od Lehnera, litaniím Křížkovského a j. Jednota zakoupila ku zkouškám harmonium o 9 rejstřících a čile si počínala. Od těch dob však zpravodaj se odmlčel piných 8 roků, tal: že redaktor považoval jednotu za zaniklou, až před nedávnem došla ho potěšitelná zpráva, že Jednota žije. Očekává tudíž s toužebností známky života spolkového.
V Kloboucích konala první valnou hromadu na slavnost sv. Stěpána téhož roku Jednota, jejímž předsedou zvolen dp. farář josef Klíma. Zpěvu cvičil pravidelně dvakráte v týdnu sbormistr, p. učitel Ant. Novotný, který účastnil se také prvních exercicií Cyrillských. S jakým úsilím a výsledkem cvičení se konala, ukázal rok příští, kdy spojené Jednoty Kloboucká, Polehradická a Sitbořicl:á ku společné zkoušce generální do Klobouk se sešli a napotom ve Vele-hradské svatyni o pontifikální mši svaté

sborem 70 hlasů čítajícím za řízení dp. faráře, Filipa Toufara, mešní skladbu »lesu Redemptor« od Kaima s příslušnými mottety a chorály k nemalé radosti a vzdělání četných poutníků přednesli. Od těch dob zpíval sbor liturgický o svátcích zasvěcených přesné skladby mešní, do nichž zařadovany jsou podle roku církevního případná motteta na texty missálové, jakož i chorální Introity a Communia. Neunavnou horlivostí uvedeného sbormistra konalo se cvičení každodenně, čtyřikrát v týdnu se školkou Cyrillskou, která poprvé v chrámě se objevila s jedno hlasnou mší Sychrovou, v ostatních třech dnech se sborem liturgickým, který před-nášel kromě jmenované mše Kaimovy též druhou od téhož skladatele »in hon. sc. Henrici«, Molitorovy Missa op. XII. a Missa choralis pro smíšené hlasy, jednohlasné Requiem od Seylera, jednu mši chorální a značný počet mottet. Když roku i 890 velehorlivý sbormistr nadučitelem v Uherčicích se stal, na novém působišti rozvinul novou činnost.
Ve Zbejšově zřízením fary dostalo se nové osadě pečlivého správce duchovního, který s kazatelny promluvil důtklivě o významu a důležitosti zpěvu chrámového a vybídnul za tou příčinou věřící, aby odpoledne sešli se ke schůzi, v níž jednati se bude o zaražení jednoty Cyrillské. Ředitel kůru pozval zpěváky, s nimiž již po celý rok zpěvy cvičil. A tak za svorné součinnosti faráře, Jana Hrubeše, a nadučitele, Antonína Trnky, jednota Cyrillská v život vstoupila. Jakým spůsobem v jednotě život se vyvinoval, nevysvítá z výročních zpráv, které od r. 1887 nedocházejí.
Nejplodnějším rokem pro vznik Jednot Cyrillských byl požehnaný rok 1885, kdy družná Morava slavila tisíciletou památku úmrtní sv. Methoda, na jehož oslavu velebná svatyně Karlínská současně se odívala rouchem nejsl:vostnějším. V diecési Brněnské za tou příčinou zřízena celá řada jednot Cyrillských. Jsou to pomníkové úcty a lásky lidu moravského k svatým věrozvěstům slovanským.
Y Polehradicích (v děkanství Kloboucl:ém) položil základ reformě kostelního zpěvu dp. farář, Filip Toufar. Tento osvědčený Cyrillista už v letech sedmdesátých, na svých dřívějších stanicích a sice nejprve jako kaplan v Novém Veselí a později jako administrátor v Bohuticích vycvičil si dokonalé sbory pěvců, kteří nejenom doma služby Boží přesně liturgickým zpěvem oslavovali, ale i do mnohých sousedních osad zváni byli, aby tam ku zvelebení mnohých církev-