— 42 —

zemřelý Ant. Mazánek a p. A1. Pospíšil, čímž učitelský sbor skládal se ze samých Cyrillistů. V říjnu t. r. zadal zařizující výbor (Ferd. Karafiát, předseda a Boh, Korčák, jednatel) stanovy k c. k. místodržitelství, a 21. ledna 1883 byla první valná hromada. Předsedou zvolen řečený již dp. Frant. Spidla, jenž se stal zakládajícím členem, jeho náměstkem a ředitelem hudby p. řídící učitel Ferdinand Karafiát, jednatelem učitel Boh. Korčák, ve výboru byly pp. Pospíšil, uč. Mazánek- (již Frant. Vodák, Al. Pospíšil, Tomáš Smíd a Libor Přikryl. Clenů bylo 1 zakládající, 30 přispívajících a 94 činných. O zřízení Jednoty má tedy největší zásluhu p. říd, uč. F. Karafiát, potom dp. farář Fr. Špidla, řečení již pp, učitelé, pí. Terezie Karafiátová, p, Frant. Dvořák (již i) výp. učitel a výše jmenovaní členové výboru. — Roku 1881 1882 a 1883 nacvičeny skladby : Chmelíčkovy (2) a Rampisova, Nešverova mše »ke cti P. M.«, Drahlovského liymny na Boží Tělo, Leitnerova Motteta na týž den, chorály ke slavnosti toho dne, Křížkovského Litanie Lauretánská, Wittova »Preismesse« a Missa »Salve Regina«. Mimo to některé menší písně lc požehnání a lze mši sv. z Lehnerova kancionálu. Zpěv rozšiřován do okolí produkcemi ve Stínavě (o Božím Těle) a v Benešově (na Povýšení sv. kříže). -- R. 1884 nacvičeny skladby: Foerstrova mše ke cti sv. Vojtěcha, Requiem Křížkovského, Hruškova trojhlasná mše a Smolíkova, vedle toho Foerstrova Responsoria a menší: Motteta, Pange lingua a sbory. Téhož roku slyšel sbor učitelský Wittovu Preismesse provedenou od pražské Cyrillské jednoty u sv. Jiljí v Praze a hovořil o rázu zpěvu Cyrillského s dp. Lehnerem. Týž sbor: pp. Karafiát, Pospíšil, Korčák a Mazánek, potom i člen výboru Jan Kunda účastnili se Cyrillského sjezdu v Brně. Z písní přibyla I. obecná z Lehnerova kancionálu i jiné ke mši na rozličné doby církevního roku. O valné hromadě jednatel přednášel o zpěvnosti české a se souhlasem celé hromady uvolil se cvičiti po cvičení písní duchovních zpěvy národní, aby se vymýtili z lidu ohavné písně jarmareční, které se zpívají bud ze zkaženosti Inravní, nebo na mnoze z neznalosti lepších. Sbor zpíval o slavnosti v Knihnicích a v Sebetově. — R. 1885 nacvičeny: Mše »Velehradská« od Hrušky, Missa septimi toni od Witta. Lehnerovy litanie, jubilejní zpěvy, IV., II., III., obecná a mnoho jiných z Lehnerova kancionálu. Due 25. března odevzdal předseda dp. farář Frant. Špidla p. řediteli hudby pochvalné uznáni nejdůst, p. biskupa Brněn‑

ského. — R. 1886 nově přibyly do repertoiru: Nešverova jednohl, mše a mimo mnohé menší skladby a chorály k introitu, grad., offert, a communiu, potom četné písně obecné i národní (ig). Tímto rokem počínajíc chodí jednota společně ke sv. přijímání. — R. 1887 umřeli dva důležití členové: učitel Ant. Mazánek a Frant. Dvořák. Jiná těžká rána dotkla se jednoty odchodem dp, předsedy Frt. Spidly. Administrator dp. Cy1i11 Vaha osvědčil se také horlivým pi-ítelem spolku a nový farář dp. Jos, Sychra hned na začátku napsal si Cyrillskou Jednotu veřejně do hesla svého, a kdekoli se mu dalo, snažil se ji podporovati. Stal se také jejím druhým předsedou a druhým zakládajícím členem po dp. Spidlovi. Nové skladby: Missa »in hon, sct. Venceslaů< od Alb. Můllera a menší skladby. Mimo to četné nové písně. Zvláště chorálu věnováno mnoho píle. — R. 1888 byla generální visitace. Nejdůst. p. biskup Brněnský podělil zoo členů medailonlzy z Říma na důkaz uznalosti, přečetl a podepsal spolkovou kronika slovy: »S po-těšením četl a s vděčným uznáním podepsal o generální visitaci dne 12. července 1888 František Saleslcý, biskup«. Toho roku, ježto písní obecných dostatek již bylo dobře na-cvičeno a mnohohlasné sbory také byly četné, věnována hlavní péče chorálu, ač ovšem obojí řečené také se cvičilo a rozšiřovalo. Vytrvalostí a vzornou pílí docíleno, že latinské Pange lingua chorální, mši chorální in festis solemnibus, jakož i jiné chorály celý kostel dobře, rád a s podivuhodnou precisností zpívá. S touže dokonalostí a láskou zpívá lid při tiché mši svaté písně mešní v jazyku mateřském, v nichž jest pro každou částku nejsvětější oběti zvláštní nápěv, tak že právem lze říci, že celá osada Horno-Stěpánská tvoří vzornou Jednotu Cyrillskou. Takové ovoce dozrává na výsluní lásky, kde duchovní, učitelstvo a osadníci vzorně pracují, aby Pán Bůh byl oslavován při vznešené bohoslužbě velebným zpěvem, jaký matka Církev sama předpisuje pro úchvatně krásnou a velebnou liturgii svou. Dp. farář J. Sychra, odcházel na novou roli do Sloupu s pevným předsevzetím, že i tam zasadí bezodkladně strom, který tak sladké ovoce nese, věda, že na zřizené Jednotě Cyrillské má duchovní správce nejvydatnějšího spolupracovníci, která krásným zpěvem Hospodina velebí, osadu vzdělává a příkladným životem Icřestanským, společným svatým přijímáním a vzorným obcováním i vlažné křesfany k následování poňouká a rozněcuje, vrchního pastýře pak a lidi dobré vůle potěšuje. J. M. nejd, pan biskup s upřímnou radostí