-26

nach dem Magnum Opus 1VIusicum des Lassus wůrdig zur Seite, v e r d i e n t a b e r hinsichtlich seiner liturgischen Vollstándigkeit als das Werk eines Verfassers vor allen áhnlichen Sammlungen ausgezeichnet zuwerd e n.« Této přednosti zasluhuje i z u m ě-1 e c k é stránky. Jsou v něm motetta až i na 9, Io, 12, 16, ba i 24 hlasů. I znamenáme v nich tyto pokroky Gallusovy: Předznamenal již také #f, #c, Jla a Ie, ba též #d a 7a. Složitých taktových druhů tehdejší theorie hudebné nepsal, užívaje toliko dvou (= našemu 3/2 a }/} taktu). Odstranil také hojné a přerozmanité ligatury staré, jež správné zpívání, zejména v polyfonových skladbách nemálo znesnadňovali. Podržel toliko jednu (= dvě »dlouhé« noty). Jednotlivým hlasům dává Gallus markantní postupy melodické a miluje zvláštní, složité rytmy.*) Jeho polyfonie obsahuje nedostižné vzory kanonu a imitace. — Kromě »Opus mus.« napsal talcé mše, madrigaly, pohřebné písně a jj. v., a to vše za krátký čas života. Nedosáhlt leč jedině 41 let. Co by

byl dokázal, řekněme, za 2b dalších let života! Již v těchto slladbách jeví se zvláštním, osobitým a všestranným mistrem, jenž dovedl v jedno spojiti kontrapunktické umění Nizoze mčanů s technikou Benátčanů (cori spezzati), plynnou živostí Francouzů, lahodnou melodičností slovanskou, pravdivostí věrného lcřestana a jemnocitem či vkusem vzdělaného liumanisty. Yrotož ovšem nelze přisuzovati mu »recht deutsche Originalitát«, lak učinil Dr. Yroske. Stál vysoko nad ní. Jak vysoko cenili současníci jeho umění, video z toho, že i velcí mistři, jako na př. Jak. Regnart dávali n1u své skladby prolilížeti a opravovati. Tuto revisi Gallusovu prohlašuje Regnart i za zvláštní doporučení svého díla. Ba říkávalo se o skladbách na zvláštní pochvalu: »To je tak krásné, jako by to byl Gallus složil.«
Jeho skladby zpívaly se na Moravě, v Čechách a Horníln Slezsku. V Králové Hradci našli jsme ve zbytcích bývalého literátsleého kůru také částky 24hlasné kantáty (žalmů) jeho, pro 4 šestihlasné sbory složené. K tomu dodáváme, že jeho skladby

*) Přikládáme zde na ukázku malý výňatek z jeho' slavného motettu o Nanebevstoupení Páně ,,Ascendens Christus in altuma:

Dé - dit do - na
A	A
_ V—r—ý.--rr— ý
Dé - dit do - na	ho - mi - ni - bus,

ho - mi - ni - bus,	dé - dit
V	I
dé - - dit do - na	ho‑

Dé	dit do - na	ho -mi - ni - bus,	dé - dit do - na	ho‑
hI
JÉ	-01

v v	— r-—	—
Dé-dit do - na	ho - mi • ni - bus, dé - dit do - na,	dé - dit do‑
do -na, dé	- dit do	na,	dé	- dit	do - na	ho-mi	ni	-	bus.		
				40		

mi - ni - bus, de-dit	do -	na,	de	- dit	do	-	na	ho - mi-ni - bus.		
mi • ni	bus,	de	-	dit	do - na		ho-mi	Al - le - lu	-	ja.
-	ni - bus.	

na,	dé - dit	do	na,	dé - dit	do	na	ho • mi	-	ni - bus.		
	Jak stkvělý, jásavý to postup maličkého motivu:	—A	=-~'— a to ve všech hla‑
	sech až k nejvyšší poloze hlasové! A jak složitým	rytmem proplétá a
	povznáší jej do této výše ve všech hlasech motivickými	--j —r—_r—k - -r— sekvencemi, slovan‑
	ským skladatelům velice oblíbeným, jakoby ty nebeské	dé - dit do - na, dary	Vykupitelovy
s myslí, nejvyšší radostí uchvácenou, již již chtěl óbejmouti. A to vše zní nikoliv tvrdě, nebo nu-ceně, alebrž plyně a docela přirozeně, jak přesvědčili jsme se při IV. historickém koncertě Cyrillské jednoty Táborské.