lainovy litanie loretánské, Wittovo, Mittererovo a SiugenUergerovo Requiem, Ilruškova „Missa choralis«, „in honoremNominisJesu«,,Veleltradensis«, Stehleho „Salve Regina,,, nAlma Redemptoris,,, Missa Urevis, Greithova in honorem seti Galli«, Sychrova »ke cti sv. Václava«. Le i gradualia a offertoria brána dle missálu, jest píi tomto pokroku víc jak srozumitelno, Nyní máme i direktář na kiu'u, aby se vidy vědělo, čeho třeba. Činnost tato ukazuje, že půda dosti je připravena pro farní jed-notu Cyrillskou. 'Pato zahájena jest ustavující valnou schůzí dne 24. ledna 1892. Stanovy schválené byly přečteny a pokud tieba vyloženy, vykonán zápis a zvoleno představenstvo : předsedou dp. farář Filip ŠuUrt, ředitelem hudby p. Jos. Bidlo, jednatelem a pokladníkem p. Fr. Freiberk, učitel. Členů posud se přihlásilo : 7 zakládajících (5 zl. pro vždy), 13 přispívajících (5o kr. ročně), 5o činných. Z těch asi tři čtvrtiny působily doposud a jedna čtvrtina nových, dílem pro liturgický, dílem pro budoucí literátský sbor. Také tento směr má trochu přípravy odbyto: ve všedni dni slyšeti zpěvy clětí, kteří i v zimě dobrovolně přicházejí, aby jako „škola Cyrillská« jii útlými hlasy velebily Boha. Mimo to zavedeny zde již české nešpory dle sv.-Janskélto kancionálu, které cloUře se zpívají. A tak Uohclá i zpěv lidu při ranních službách Božích znenáhla se opraví.
Z Lanžova. Od poslední zprávy, ]cteráž „Cyryllu« záslána byla, mnoho času uplynulo. Nedali jsme ani o sobě věděti, poněvadi skutečně nic po-těšitelného nebylo k projevení. Přiznávám upřímně. lIledčl jsem všecky činitele udržeti pohromadě,

jalo jsem jen mohl, vzbuzoval jsem naději v lepší poměry, avšak to nadšeni pro krásný náš cíl mi• zelo u většiny členů víc a více. Nepřálo se Jed-notě z místa důležitého. My v tom čase ovšem ne-zaháleli jsme ; zpívali jsme též, avšak málo co nového, neboť zkoušky nenavštěvovány dost pilně. 1'o jediné potěšitelné, co se uvésti dá, jest, že lid začíná dosti pěkně zpívati při odpoledních službách Božích litanie, Vámi, pane redaktore, vydané a pak, že pii rorátní mši zpíváme cyklus písni z rorate dne neclělu{ho — místo všelijak kroucených Míve dvou písní. Naděje v lepší budoucnost Jednoty pojednou znamenitě vystoupila, když po úmrti pana faráře nástupcem jeho stal se dp. J. Kučej. Nový pan farář jest sám dobrým hudebníkem a zpěvákem a tudiž Jednotu vydatně podporuje. Když jsme se s ním poněkud seznámili, svolána valná hromada. Dostavili se téměř všichni, na které bylo počítáno. Bylo nás 20. Za předsedu zvolen dp. farář, za ředitele zpěvu iíd. učitel Karel Yíč a za jednatele a pokladníka Václ. Střemcha, ml. učitel. Jednota tedy k mé nemalé radosti obrozena. Všichni jsme si slíbili, ie budeme svorně k dosažení cíle stanovami vyměřeného, pracovati. Musíme nyní začíti pracovati téměř od základu. Jak se nám dařiti bude, časem neopomeneme oznámiti. Ku konci podotýkám, že náš výkonný sbor čitá 5 soprániy 4 alty, y tenorů, 6 basů. Mezi muiskými zpěváky jsou někteří doUií hudebníci na nástroje smyčcové. Konče kratičké vylíčení našeho života, vyslovuji pevnou naději, že za nedlouho bude se moci naše Jednota pěkným výsledkem své práce vykázati. Dejž to Bůh!	Karel Píč, řídící učitel.

Dieeése Budějovická.

Z Tábora. P r o g r a m h i s t o r i c k é h o duchovního k o n c e r t u 3 capella, jejž pořádala farní Cyrillská Jednota Táborská v neděli dne 6. biezna 1892 o půl čtvrté hodině odpolední v sále „Na střelnici« svým členům a hostům od nich uvedeným. I. čásf: t. ,Dies est lactitiae.« Motet pro smišený sbor (C. A. T. B.); složil Václ. Szamotulski r. 1558. z. „S e p u 1 t o D o m i n o«. Motet pro mužský sbor (2 T. a 2 B.); složil jakub Gallus (-i 1591. v Praze). 3. „A s c e n d e n s C h r i-s t u s i n a l t u m.« Motet pro 2 Soprány, Alt a Baryton od téhož J. Galla (Ilánclla). 4. S a n c t u s a B e n e d i c t u s z Foersterovy mše „in honorem sc. AdalUerti«. — II. č á s t: 1. Píseh Š i m o n a Lomnického na smrt císaře a krále č e s k é h o Rudolfa II. pro smíšený sbor (S. A. T.B.)2. Starocharvátská piseíi adventní pro ženský sbor (2 Sopr. a 2 Alty) : ,Veseli se o Nazaret,+. 3. Polská ,+p í e š ít o§ w. J a c k u« od Blaž. Dereja Z. K. Melodie a harmonisace od Frant. Liliusza v Krakově z r. 1645. Pro smišený sbor (S. A. T. P,.). 4. Dvč s t a r o č e s k é písně : a) „Ranní” od 5imoua Lomnického ( Noc temnou přečkavše«) ; b) Chvalozpěv z XVIII. století (+,Pí

seň vzácnou a líbeznou«). Obé pro mužský sbor. — Ú v o d k I. č á s t i: Prvě číslo jest zbožná meditace vánoční, piná něžné radosti z narození Syna Božího. Nápěv její (cantus firmus) vede Tenor, její ostatní tři hlasy umělým kontrapunktem opřádají. — Skladatel druhého a třetího čísla jest velký mistr staroklasickčho slohu J. Gallus, její přiro vnávali samému „knížeti hudby« Palaestrinovi. Narozen v dolní Krajině (v Rybnicích) náležel svým působením nám ; působilf v Olomouci jako kapelník při dómč za biskupa Stanisl. Pavlovského, pak byl kantorem, t. j. správcem kůru v Praze v kostele sv. Jana u brodu až do smrti. Na památku jeho úmrtí píed třemi věky poloiili jsme do letošniho programu dvě čisla, jedno homofonni (Sepulto D.), druhé polyfonní. V obou znamenáme mistra, jak u výrazu velkého bolu v I. mot. (o pohřbu Páně) jednoduchými akkordy, jež mocně dojímají, tak ve vzletné radosti z nanebevstoupení Páně v 2. mot. (Ascendes) bohatou a složitou polyfonie. Jestit bol výrazem prostý, ale radost Uoltata, hojna, —Čtvrté číslo náleží modernímu skladateli a mistru skladby, Foerstrovi. Jest jedním z předních reformátorů kostelní hudby u nás, proto i na