(Pokračování).

— 14 —

Transposice na f 5 b nebo fzs 2# v houslovém klíči usnadni četbu chorálního notopisu; ona připouští se z té příčiny, poněvadž jest výše es, e všem hlasům přístupna. Zpěvy tyto, zejména při graduale, spojují-li se s jinými modi a zpívají-li choralisté, jichž objem hlasový hlubší polohou vyniká, možno
(Naf5b)•

čísti o ton níže d 2 ~ (B dur) dle klíče sopranového. Jsou to ale řídké případy.
Modus IV. transponujeme tak jako modus III. na f nebo fas, závěr jest týž. Používám z většího dílu závěru jonického v tercní poloze, neb patrno jest, že frygický modus vlastního závéru postrádá.
Of f črtoritini. rn

\•J

Con-Gr - - ma

Nebo introitus :
v
Es-áu - di Dú - mine
a j. v.
Kde nezamlouvá se frygický závěr za-končený 1; moll, E dur nebo C dur-trojzvukem, tam možno doporučiti jedině závěr frygický bez terce :
1	—_--T—_~C‑
Jak často souhlasný jest ráz zpěvů označených j alzo modus V. s našim durním či jonickým postupem, netřeba poznovu dokazovati. Nejen k vůli zamezení t r i t o n u, t.

j. melodického kroku ve zvětšené livartě, ale i v harmonickém průvodu, setká-li se f-h, es-a nebo g cis ve dvou po sobě následujících akordecli v hlasech sousedních na př. v basu a tenoru nebo v sopránu a altu, nutno jest použiti snížení tonů ja,a,cis v b, as, e tak, že v ohledu harmonickém modus V. i VI. (lydický) totožným jest s li. (13.), 12. (14.) [jonickýmj, posledně jmenovaný jest, jak známo, opět totožným s mixolydickým auth. Rovněž řečeno bylo, že spůsob nápěvů mnohých s veskrze sníženým IV. stupněm od jonického ani dominantou se neliší.
V Graduale romanum čtěme zpěvy modu V. v četbě dle klíče violinového na es nebo e. Závěr předehry řídí se dle prvého tonu (»initium« ). Chceme-li tedy charakter modu zachovati přesně, dlužno citelnou zvětšenou kvartu obejíti a položiti v závěrečné formuli těžiště na dominantu a toniku:

				

				
__	_
_=~- - -r—	I_ 1_~		
			—==c--~-				
			a	

Prvý akord uveden zúmyslně v poloze tercní proti známé tradici, že dobře jest počíti polohou oktávní nebo unisonem, což jest pouze žádoucno tenkráte, nemůžeme-li

vzhledem ku počátku zpěvu zakončiti předehru polohou oktávní nebo unisonem. Zpěvy modu V. počínají často kvintou c (v původní četbě), dle naší transposice b ; závěr :

i	~I	I	I
^ __ I	I
— `mor—~+=K-- -t~—r-‑