l
YRI
L
ČASOPIS
pro katolickou hudbu posv;,itllou
v Čechách, na Moravě a ve Slezsku,
zároveň YYY
O Cx, O~ C J=m CYR=SEÉ.
Majitel, vydavatel a redaktor:
1392, Račllík XIX.	F. J. LEHNER.	C1SI0 Z.

himuuunnmuuumnmmnuunnuunnmmmu~iui~imi~uunumn iiuní~inn umní,mnnmm~nnmumm~umnnumunnmminnuu mnnnmuuunmmunumumnunuununnnunnnnnnnmmul~
První desítiletí Cyrillské.

Píše F. J. Lehner. (Pokračování).

V Přeštieích byla předehrou reformy důkladná přednáška učitele, p. A. Múllera, konaná o i•ádné schůzi učitelského spolku Budeč 1881. V chrámu Páně zvelebován jest zpěv obecný literátských spolkem zři zeným již r. 1865 vdp. děkanem, josefem Pekárkem, který přispěním hraběcí rodiny Schdnbornské a jiných dobrodinců zásobil bratrstvo kancionály sv.-Janskými a kniha-mi rorátními. Když roku 1870 řízeni kůru svěřeno jest učiteli J, Jiskrovi a varhanictví Adolfu Múllerovi, počali cvičiti zpěvačky a hochy a provozovali skladby Brosigovy, Greithovy, Kempterovy a Schbpfovy. Počátek reformy učiněn však dne i5, srpna 1873, kteréllož dne slavil novosvěcenec, František de Paula hrabě Sch~inborn, v děkanském chrámu Přeštickém primici svou, při které sbor 4 sopránů, 3 altů, 3 tenorů a čtyř bassů přednesl s průvodem varhan »Veni Sancte Spiritus« od Horáka, Introit od Seclltra, mši od Uhla op. 8, Graduale od Brosiga, Offertorium od J. B. Múllera a »Te Deum« od Krejčího. Od toho času zpívaly se zde střídavě s jinými skladbami nlše od Skuherskéllo, Witta, Kaima, Piela a Molitora řízením A. Múllera. Když takovou měrou pěstováním zpěvu liturgického i obecného pohotově bylo, čeho vyžaduje jednota Cyrillslcá, přikročeno r. 1881 k jejímu zřízení. Ve schůzi za tou příčinou vdp. děkanem, V. Řičákem, svolané bratrstvo literátské stalo se odborem jednoty a zřízena škola Cyrillská 4o hlasů čítající. Co

po tak slibných počátcích dále následovalo, nelze vypravovateli povědíti, jelikož od těch dob hlas z Přeštic se odmlčel.
DO Kláštera dostal se tehdáž za faráře Táborský kaplan, josef Mrštík, který, jako zhusta bývá, nenalezna ani jediného zpěváčka ani hudebníka, měl snadnou práci. Počal od abecedy a to zcela zvláštním způsobem. Začal vyučovati zpěvu školiií děti, jelikož však návštěva školy byla mizerná v zimě i v létě, nechal toho. Materiál na-skytl se mu jiný, — neočekávaný. Slýchal zejména v sobotu a v neděli na večer a po-zdě do noci hlučný zpěv mladíků, kterýmž noční klid nemile rušen býval. Pastýřské ostražitosti to posloužilo. Farář ohlásil v kostele, že by byl ochoten vyučovati zpěvu mládež dospělejší. Ta se k tcmu však hned neměla. Konečně přihlásilo se 5 mladíků a 7 dospělejších děvčat z vesnice čítající pouze 22 čísel. Tři se nehodili. Aby sbor byl větší, připojil 6 žáků, tak že celkem zpěváků bylo 17 a farář osmnáctý. Cvičení začelo dle Rennerových tabulek. Zpívali z počátku jen v neděli, v zimě počali zpěváci choditi několikrát v týdnu a posléze bez říkán' každodenně. V adventě zpívali již chorální asperges, responsoria a mši »in dominicis adventus et quadragesimae«, od-poledne lauretánské litanie a Pange lingua. Poněvadž ředitel hůru před hromnicemi se rozstonal a třeba, bylo, aby někdo přece udal zpěvákům tón, jímž by začali, napsal farář na klávesy varhan jména tónů a zpě-