-92

výroční zprávy z roku 1889 čítá sbor litur-,ický 4 soprany, 4 alty, 4 tenory a 5 bassů. Skola pěvecká má 20 žáků a žakyň dvakráte v týdnu vyučovaných. Sboru literátského nestává.
O Jednotě Cyrillské v Horní Cerekvi podává zprávu vp. kaplan, Antonín Procházka, jakožto jednatel, jak následuje : »Jednota zdejší zařízena byla v roce 1886 a dle zprávy o první valné hromadě odbývané 13. února 18~7 čítala členů: a) zalzládajících: 1, b) činných: 45, a sice ve sboru liturgickém 23 a literátském 22, e) při-spívajících: 25. Hned po zařízení Jednoty počali činní členové pilně cvičiti se v novém zde zpěvu. Mimo dobu letní odbývalo se každý týden jedno, někdy i více cvičení a ovoce této píle brzy bylo patrno ve chrámu Páně, kde velebně počal zaznívati krásný zpěv, jak před tak i při mši sv. V ždyt se sborem literátským nacvičeny přesně dle kancionalu Svatojanského písně přiměřené jednotlivým dobám církevního koru, dále několik písní ke mši sv, a k po-žehnání, jakož i některé písně k Pánu Ježíši a k Panně Marii. S liturgickým pal. sborem nacvičeno bylo : Gregor, responsoria ke mši svaté; jednohlasná mše od Nešvery; čtyřhlasná mše od Sychry ; loretauské litanie od Křížlcovského ; graduale na neděle adventní vydané co pi Ioha lc Českoslovanskému Varhaníku r. 1886 a hodinky přel Jitřní. Ačlzoli jednota blahodárně takto pracovala na zvelebení zpěvu chrámového, přece nepřestali nepřátelé její kteří hned z počátku proti ní vystoupili, dále proti ní bro• jiti, chtíce, aby dřívější hlučná a veselá hudba byla ve chrá;nu Páně zachována.

Tím dali se i někteří členové svésti a pře-stali do cvičení choditi a když odpor ne-ustával, vzdal se i horlivý učitel dalšího působení a brzy po té na j iné místo se pře-stěhoval, Nyní byl řiditel jednoty zcela osamocen; než on nepřestal se členy, kteří setrvali v díle započatém polcračovati a ačkoli se zdálo, že Jednota zanilzla, žila ona přec, ovšem jako v úkrytu, ale ve chrámu Páně jevil se skutečný život její. Tato vy-trvalá píle řiditele Jednoty nebyla marna ; lid ponenáhlu nejen že přivykl, nýbrž i za-miloval si krásný ten zpěv, talz že i někteří z di•ívějšícll nepřátel Jednoty členy jejími se stali. Tak konečně nadešla doba, že mohla Jednota slzoro po tříletém (tajeně) skrytém životě, (ve kteréž době žádných valných hromad se neodbývalo ani pří
spěvků nevybíralo) zase na veřejnost vy-stoupiti a v roce 1890 dne 2. bi•ezna od-bývala valnou hromadu z;l přítomnosti 31 členů, z nichž bylo také II přispívajících. Horlivý řiditel Jednoty (říd. uč. p. J. Novotný), jehož přičiněním jednota zdejší se udržela, zvláště v tomto roce s neunavnou pílí pracoval ku zvelebení jejímu; jí věnoval velikou část svého prázdného času. Sám cvičil oba sbory a vedle toho zvláštni píli věnoval nově zařízené Cyrillské škole, s niž sám dvalcráte týdně pravidelně odbýval cvičení. Kéž sílí jej Bůh, aby mohl dále pracovati ku zdaru Jednoty, kteráž, bohužel, v ostatních třech mladších pánech učitelích pražadné podpory nenalézá.
Naznačiv osudy a působení Jednoty zdejší přeji ji do budoucnosti hojného zdaru a po-žehnání Božího !
(Pokračování.)

Píseň „Hospodine, všech věcí Pane”.
Napsal —er. (Dokončení.)
Benedictus.
	Metrum:	V n12 BOŽÍ láska VčČllá	
			hod slavný schystala.	
			Zde divná se ti manna	
V —	V	— V —	co polzrm naskýtá:	
			ó, vítej svého Pána,	
			neb On v ní prosvítá!	
			Hosanna, Hosanna!	
				
—		—	—	2. Ten přemilostný Kníže,	
v	v	v	jenž nebi vévodí,	
1.	Ó, vzplesej	duše vděčná,	s tvým srdcem se tu víže	
již doba nastala:		a duši obrodí.