_- 5 8

4111. od Witta; Missa »lesu Redemptor« 4h1. a Missa »in hon, sc. Henrici« 4h1, od Kaima; Missa »in hon. sc. Stephani« 4h1. od Smolika; Missa »in hon. sc. Adalberti« 4111. s varh. a Missa »de Beata« 4111. s varh. od Foerstera; Missa »Cunibert« 4111. od Rampise; Missa »in hon, sc. Fidelis aSigmar« 4h1. od Molitora; Missa »Velehradensis« 4111, od Hrušky a posléze 12 mší ředitelem samým komponovaných, II. Motetta od Witta, Foerstera, Sychry, Nešvery, Tropmanna, Hrušky, Průchy, Cainera, Groisse, Modlmayra, Miillera, Palestriny, Croceho, Hándla a j. III. Jiné skladby: Te Deum 4111. od Koenena, Witta, Foerstera a Křížkovslcého: Jtabat Mater 4111. s varh. od tletteuleitera a Rheinbergera, jakož i různé skladby pašijového téhodne, — Při tak rozsálilém pěstování skladeb polyfonických ne-zanedbává se c h o r á 1. Introit a Communio zpívají se vždy cliorálně, občasně i celé mše chorální. — V době nejnovější počíná se zvelebovati zvolna i p í s e li o b e c n á. Staročeské Rorate jsou na osadě zavedeny již So let a zpívají se celé v době adventní.
Stručné dějiny farní jednoty Cyrillské v Rejšicích napsal jednatel J. Zeman, učitel Rejšický, které doslovně se uvádějí. »Nedá se upříti, že za předchůd;e nynějšího říd. učitele a zároveň ředitele kůru v Rejšicích, dosti v kostele se zpívalo i hrálo. Ano, jsou dosud mnozí, již nemohou oněch rozvláčných zpěvů, oněch theatralných vložek a různých sol ve figuralce zapomenouti. Tehdáž se to líbilo. Nikomu ani nenapadlo, aby posuzoval, zdali forma písně po stránce slovesné a hudební při-měřena je a v souhlase s částí mše svaté; nikdo si nevšímal, že tytéž intarády troubeny ke cti Boží i ke cti veselému mladíku, jenž si v hospodě dával připíjet; nikdo ne-pozastavil se nad tím, že o.ien »marš,« kterým vyprovázeli hudebníci opilého občana, světác'.cými zvuky rozléhá se také ve svatyni Boží.
Když nastoupil před loti lety nynější říd, uč, p. Antonín Malina na místo ředitele kůru, nebylo lze, ani snad i radno, rázem vzíti lidu vše, čemu po mnohá léta uvykl. Pět let trvala příprava k reformě.
První začátek učiněn s dětmi školními. Zde cvičilo se a zpívalo pravidelně,, co mezi tím ředitel kůru, dp. kooperator Stě-pán Blažek a nížepsaný jednatel pilným pročítáním starších ročníků »Cyrilla« při-pravovali se k založení jednoty Cyrillské.
Když takto bylo vše připraveno, pustili jsme se v boj proti mnohaletým zvykům lidu. Kdo zná venkovský lid, jak nerad

upouští od starého a jak nedůvěřivý je k novotám, uzná, že slova »v boj« je vhodně užito. 'Ze však boj s naší strany byl pro věc svatou, dopřál nám Bůh vítězství. Dne 7 m. září r, 1884. měl dp. kooperator kázání o zpěvu kostelním, vyzval a svolal zbožný lid bez rozdílu stáří a stavu do školy, kde ještě vysvětlil slovy nadšenými potřebu nových zpěvů a založení Jednoty Cyrillské.
Potěšitelno je, že náš venkovský lid věří svému knězi jako písmu. Zapře sebe sám a následuje ho, Talc stalo se u nás a tak státi se musí všude, kde chtějí Cyrillslcou Jednotu založiti, Kněz musí býti pro Jednotu nadšen a z místa posvátného musí slovy přesvědčivými nadchnouti lid. Tot první, nevyhnutelný, ale bezpečný krok vedoucí k cíli. Takovým způsobem získáno pro Jednotu hned na počátku 56 členů.
Nyní byla řada na p, řediteli kůru. Dokud je železo horké, má se kouti. Hned po založení a schválení jednoty Cyrillské v Rejšicích jal se cvičiti:
(t) zbožný lid písním obecným ze zpěvníku prve Lehnerova, později Vaikova, vždy po požehnání v neděli (Sbor literácký asi So členů.);
b)	některé mladíky i muže cvičil dle Cyrillské školy Chlumovy notám, později vložkám a mším. (Sbor liturgický čítal 14 členů) ;
vybral některé děti školní, jež také cvičil nejprve notám, později písním obecným, vložkám i mším, (5kola Cyrillská čítala 23 členů; tato již v době přípravné pilně se cvičila.)
A poněvadž do sboru liturgického při-hlásil se jen skrovný počet členů a vycvičení nevytříbených hlasů, jakož i nacvičení vložek a mší více času vyžaduje, začal reform.iční činnost sbor literácký.
V několika nedělích naučili se členové tohoto sboru zpívati obecnou mešní píseň: »Hospodine všech věcí Pane«, a sice tak, že část neb jeden verš zpívali muži a mladíci, druhou část neb verš ženy a dívky a třetí část neb verš všichni společně. Toto střídání hlasů dodalo písni nemalé pestrosti. Dojem na posluchače by] úchvatný a působivý. Taktéž zpívala se i druhá obec, píseň : »Hospodine všemohoucí«, Aby tyto písně měly trvalého základu, cvičena každá píseň zprvu dle not a s patřičným přednesem,
Zhusta stává se, že na venkově bývá nouze o secvičené síly pěvecké, z nichž skládá se sbor liturgický a tu by snad i jinde jako u nás osvědčilo se začíti sborem literáckým. Mezi tím, co sbor literácký