1891. Ročník XÝII~

Ý ~I (•~d d
YR'

Centrální
katolická knihovna
3 11121121191101101 0
I II 5
2I 8 5IIIII15 9
J 1Li
ČASOPIS
pro katolickou huttbu posvátnou
v Čechách, na Moravě a ve Slezsku,
zároveň
OJ~GrAN 02ECNÉ JEnXOTY Cnx~,~GS~~.
Majitel, vydavatél a redaktor:
F. J. LEHNER.	C1S10 `I,
iiiiiioioiviyiiiiiiiiiii

2: První des
Li	~ t	Pik F. J. Lehn

Ze Starého Kní potěšením oznamoval r, i 88o vp. Josef Lachout, že zásluhou řídícího učitele Kubíčka a obratného varhaníka, učitele Lšky, zavládla na kruchtě kostelní reforma hudby chrámové o Vzkříšení Foersterovým »Salve Regina«, jednohlasnou mší Sychrovou a Křižkovského litaniemi, A jelikož se zachovaly na osadě trosky sboru literátského, který každoročně zpívá rorate, byl pohotově základ ku zřízení jed-noty Cyrillské, o jejíž stanovy byl redaktor požádán, Zůstalo-li to při pouhých počátcích, anebo pokračuje-li se ve směru započatém, nelze říci, jelikož od těch dob dalších zpráv nedošlo.
Když zpravodaj obcházel fary za příčinou zřizování jednot Cyrillských, byl V LO ChOVické škole překvapen neočekávaně. Ve skříni spatřil úpinou sbírku Yroskeovu »Musica divina«, jakož i výběr přesných skladeb církevních, mší i motett, nových skladatelů duchem Cyrillským komponujících. Majitelem onoho pokladu byl řídící učitel, František Picka, který z hřiven těžil. Výkonný sbor liturgický čítal 26 hlasů, oddělení druhé 24 hlasů, v třetím pak oddělení byla nejvyšší třída školní, jejíž žáci vesměs zpěvu dle not vyučováni byli dle 'Zvonařovy školy doplňované příklady psanými na tabuli. Postup repertoiru byl, jak následuje: liše: Jednohlasná mše »in hon. sc. Ambrosii« od \Vitta, gregorianská »de dominica infra annum, Skuherského Missa V. op. 23. a Missa 1V., Kaimova Missa »lesu Redem

ítiletí Cyrillské.
er. (Pokračování).

ptor«, Greithova Missa op. XIII. a Missa »in hon. sc. Josephi«, Palestrinova Missa brevis, Hailerovo Requiem. — Motetta : dle Stehlea knihy Motett od nejjednodušších až k 5h1. Jubilate. — Te Deum: od Křížkovského a Foerstera. — Jako zpěvu liturgickému věnována jest stejná péče rovněž zpěvu obecnému. Ze ku zřízení jednoty Cyrillské již tehdáž r. i 88o nedošlo, dlužno právem litovati.
Z Mrtníku nedalekého psal téhož roku kaplan Václav Ron : »I v malých kostelích odlehlých vesniček počíná se rozléhati zpěv čistě církevní. Což nemohla by ta nebeská květina hudby církevní i u nás nějaký za-pustiti kořínek? Ovšem věděl jsem, že na otázku teprv po nějakém roce odpověd dostanu. Ač kněžské práce moje nejsou nepatrné, počal jsem dvakráte v týdnu 16 pokročilejších dítek cvičiti ve zpěvu; nenadál jsem se, že by mi všecky vytrvaly, jelikož ni jediné z nich není z obce mrtnické, ale všecky podrobiti se musely obtíž - nému sem docházení z obcí vzdálených. Vytrvaly!« A ovoce obapolné vytrvalosti učitele i žáků, — v níž spočívá kouzlo Cyrillské, bylo přeutěšené. Za pomoci školky zavedeny jsou rorate, nešpory a písně pro neděle z kancionálu, zpívaná pak mše svatá oslavována mešními skladbami od Rampise, Skuherského a Sychry, jakož i četnými motetty z Kotheovy musica sacra a z prací Wittových. Skoda ! že tak nadšený Cyril - lista z duchovní správy odešel. Škola nepo-