-26

»Improperia« od Witta, »Ecce quomodo moritur« od Hándla, Hymnus »Vexilla regis« od Etta a Hallera, »Regina coeli« od Foerstera. Za řízení na slovo braného kapelníka oslavována bývá bohoslužba metropolitního chrámu sv. Víta zpěvem odpovídajícím i nejpřísnějšícn požadavkům liturgickým a uměleckým.
Dne i. ledna 1889 rozmnožen počet chorů očitěných farní kruchtou u Panny Marie Sněžné dosazením nového ředitele choru J. B. Foerstera ml., za jehož řízení nacvičeny jsou slcladby, jak následují: Me: Choralní z Ord. Missae (in Dom Adventus et Quadragesimae). K o e n e n: »Panis angelicus«. Stehl e: »Salve Regina«. Greith: 1Vlissa 111. Koenen : Missa »in hon, sc. Gregorii«. W i t t : »in hon, sc. Luciae«. Motteta: »Ave verum« od Mozarta, »Regina coeli« od Foerstera, »Adeste fideles« od Koenena, »Quen1 vidistis« od Antonelliho, »O salutaris hostia« od Foerstera, »Ave Maria«, »Justus ut palma, » Meditabor«, »Scapulis suis«, »Laudate Dominum« od Foerstera ml. »Justitiae Domini rectae« od Witta. — Yange lingua: od Foerstera
C dur, Foerstera ml. F dur, A dur a Havlů
D dur. — Te Deum: od Foerstera.
Jako ve všech uvedených kostelích pro-vedena jest reforma po celou řadu let též ve farních kostelích nejsv. Trojice ve Spálené ulici řízením F. Z. Skuherslcého, jakož i v kostele sv. Václava na Smíchově, řízením J. Bergmanna a to na obou místech hned od prvních počátků. Jelikož repertoire redaktoru není znám, nelze o směru a způsobu, jakým se zde pokračuje, podrobněji promluviti.
Letošním rokem počalo se též v kostele sv. Jana na Skalce zpívati cluchem Cyrillským péčí a obětovností Msgr. Karla Jaeniga, preláta jeho Svatosti, a to v nejkrásnější a nejpřesnější způsobě. Mužský sbor 12 hlasů čítající a z čekatelů učitelských se skládající jest totiž oděn rouchem církevním a stoje u mřížky před hlavním oltářem přednáší při zpívané mši svaté choral i zpěvy sborové.
Protější pak kostel Emausský jest vysokou školou chorálu, kam putují veškeří Cyrillisté z Prahy i z venkova, aby krásou chorálu s posvátnou liturgií zde srostlého se vzdělali a utvrdili. Zde každého dne, ráno i odpoledne, při mešní oběti i při nešporách ozývá se chorál a jen chorál, jakožto mateřský zpěv církve katolické, který z lůna jejího se zrodí], z křištalovéllo zřídla posvátné liturgie se vyprýštil a klassickou krásou svou bezděčně jímá srdce každého

křestana bez rozdílu, je-li hudebníkem anebo není. Té universální řeči, která melodiemi z jiného světa duší mocně hýbe, rozumí dítě i kmet, učenec i neučenec, kníže i žebrák, kněz i věřící, Zde každý cítí se býti tím, čím před Bohem jest, — křestanem. Jest to zpěv katolické církve, jak jej prvokřestané již zpívali, a kterým pokolení příští Hospodina svého a Beránka velebiti budou, pokud zpěv pozemský nebude zaměněn za zpěv nebeský, až země pomine a zpěv oslavenců kolem trůnu Božího věčně zníti nepřestane. Chorál jest pozemskou ozvěnou onoho zpěvu nebeského, kterak jej velicí světci slyšeli zpívati, když duše stápěla se u vytržení v moři světla nadpozemského. Proto chorál tím dojemněji zní, čím spanilejší jest duše, která na perutích modlitby chorálem k Bohu se nese. Na tomto tajemství zakládá se krása chorálu mnichů benediktinských na Slovanech v Praze. Se sborem mnichů združuje se sbor pacholíků v klášteře vychovávaných. Dvojí barvou hlasů mužských a pacholeckýcli chorálu vnady přibývá. Různost svátků a slavností círlcevních v chorálu se obráží, tak že Emausský chorál jest illustrovaným direktářem, z něhož věřící lid srozumitelně čítá, co každého dne Církev slaví. Emausy jsou mocným spojencem Obecné Jednoty Cyrillské.
Praha jest Cyrillská. Čtvrtstoletí dostačilo a Praha jest dobyta. Velkolepý průvod jubilejní slavený r, 1873 na památku gooletého založení biskupství Pražského z jubilejního chrámu Páně svatých apoštolů Cyrilla a Methoda v Karlíně putoval do věkového velechrámu sv. Víta na královských Hradčanech. Cyrillská jednota z Karlínského chrámu pout započala u hrobu svatých patronů, na hradě Pražském pout dovršila.
jako v Praze, počala se jednota Cyrillská šířiti stejnou měrou i po v e š 1: e r é d i e-c é s i. Uvedu nejprve farní osady, kde za tou příčinou zřízeny jsou řádné farní jednoty, nápotom osady, ve kterých k organisaci jednot dosud nedošlo, ač ve směru Cyrillském pilně se pracuje.
První jednota v arcidiecési kromě Karlínské zřízena jest ve SVOjŠicích 1. i88o, tehdejším kaplanem a nynějším farářem josefem Sládkem, který po předběžném kázání a provolání pravidelnou činnost za-hájil. Mě1 již pohotově starší pěvecký sbor 16členný, jakož i pěveckou školu, kterou po celý rok v neděli odpoledne pilně cvičíval. Jsa výtečným hudebníkem a zruč-