— 7 —

uvedeny. Tak i Skalka naše má literátský sbor zase, podobný starodávnému Prachatickému. Jako tehdy tam i zde zpívají pii slavných sluibách Božích jen hlasy mužskč pied hlavním oltářem uprusti'ed chrámu, viděny jsouce ode všech věiících a nuceny tíná příkladem předcházeti, ač i v Prachaticích na kruchtách u varhan umístěny a v stejnokroj oblečeny byli. Před 300 lety všichni nutišti ve veřejném iivotč nosili stejný slušný oděv, jeui spatřuje se ještě při slavnostech na dvoře papeiském. Jelikož u nás ho více není, proto zpěvákům poskytuje se v sakristii oděv stejný, choralní: černý talár plátěný a cotta či superpelliceum taktéž plátěné. Zpivá pak se icčí, jei pro velké sluiUy Boží předepsána, totiž latinou, a vše, co předepsáno, ne více, ne méně. Kostel na Skalce vystavěn jest r. 1730 pia Uencfactorum ope, t. j. z milodarů od spolku starobyléLo, zaloieného pied zoo lety, totii nB r atr stva sv. Jana Nepomuckého na Skalce.« To pak dle pravidel svých schválených od nejdůstojnějšiho ordinariatu dne 31. iijna 1888 kromě úcty sv. Jana i ten účel má, podporovati chudé, obzvláště takové, kteří pro obor učitelství se piipravují. účel tento se spolkem literátským vhodně tu spojen. Se-staven jest sbor literátů na Skalce z čekatelův učitel-sví počtem 12, a to po 3 u kaidého hlasu (I, a I1. tenor, I, a II, Uass). Řizen jest sbor učitelem, jenž celé dílo to započal i zaiidil. 8 pěvcit jest iáky IV., 4 Pak 111. ročníku, a jsou vybráni z nejcvičenějších. Ve zpěvu cvičí se celou hodinu vždy v sobotu od půl 3 hod. odpol. Ježto musí pěvci o ro. hodině i svým společným sluibám Boiím pi'ítomni býti, nelze jinak, nei aby velké sluiby Boií na Skalce konany byly již o půl osmé hod. ranní v nedéli i ve svátek. Nebrání sice naše provincialní synoda překrásným a starubylým písním českým aby zpívány byly, ba přeje si toho, pouze však pied a po slavné mši sv. a kázání,

pii sluibách Božích menších kaidodennich a pii od-poledních, pied požehnáním s Nejsvětějši Svátostí pieje si, aby zpíváno bylo +,Pange ]ingua« („Zvěstuj Tčla-) v latině; jinak však se má při službách Boiích zpívati řečí liturgickou — latinou. — Druhdy, jak vzácný rukopis kroniky Slcalecké dosud zachovaný vypravuje na str. 15., celý sbor literátův i s varhanikem za všecka Requiem celého roku dohromady dostal 5 zl. Ted jsou odměněni a podporováni takto : Učitel a H - clitel má za kaidý jednotlivý výkon pii sluibách Bu. žích t zl., žáci IV. roču. po 6o kr., žáci III. ročn. PO 25 kr., jeden pak z nich so kr. ; kdo nebyl pi'ítomcn zkoušce anebo pozdě piíšel, nemá práva. Celý náklad na zpěv niky, hudebniny, taláry a cotty obnáší ročně přes soo zl. Polovina z toho jest jii od llrumnic uhrazena. Ostatní mohou ubraditi milodary. Za tim účelem zřízena jest ve chrámě železná pokladnička a umístěna na podstavci blíže hlavnilto vchodu. Obsah její vybírati se bude na kaidý quatembr. Všechny příjmy i výdaje, jakož i zpěvy provedené zaneseny budou do památní knihy této a volno každému do ní nahlédnouti a tak se ku dobročinnosti povzbuditi. Kdo zná nedostatky, s kterými budoucím učitelům a vychovatelům naší milé mládeže zápasiti jest, a kdo ví, jak mnoho času jinak ku vlastnímu vzdělání potřebného věnovati musí na privátní vyučování, aby aspoň nejnutnějším se opatřiti mohli, ten zajisté bude jim přáti, aby námaha jejich v tomto chrámě lépe byla odměněna. — První příspěvek zo zl. přinesla na den sv. Mikuláše sestárlá dělnice, ač sama z říše tonu naprosto vyloučena jest. Připouštime, že většina laskavých čtenářů sama jest pot~ebna a nemá snad více leč dobrou vůli přispěti na tento zajisté dobrý účel. Však i těmto +,Zaplať Pán Bůh!, Jiným pak
„Na úrok Pánu Bohu dává,
kdo se nad chudým smilovává,,,

Morava.
Diecése Brněnská.

Z Nového Veselí. Milí Cyrillisté! S radosti chápu se pera, abych podal zprávu, jak se nárt tady v tom koutečku naší milé Moravěnky vede. Nyní se nám vede lépe, zvláště naši farní Jednotě Cyrillské. Pátý rok jii jen tak iivořila, a zázrakem se stslo, ie se udriela. Vždyť i osoby, které o jeji rozkvět pečovati měly z povinnosti, jí nepřály, a co jednotlivec dovede.,. Nyní jest tomu jinak. Milostivé nebe se-slalo nám vůdce, jakého jsme sobě přáli. A to jest náš všeobecně milovaný dp. farář Arnošt Vlček, Pří-chod jeho slavili jsme dne 22, června m. r. za hlaholu zvonů a hluku hmoidiřů, za velkého účastenství farníků zdejších i přespolních. Jednota naše neostala též pozadu, zapěla mu na uvítanou Beethovenovu ,Modlitbu pod hvězdami«, Příchodem jeho nastal Jednotě nový iivot. Slaví své vzkříšení. Hned po jeho při-chodu vyjádřil se k deputaci ]c němu jednotou vy-slané, že bude ji všemoině podporovati, coi také činí. Dne S. července zvolen jednohlasně za předsedu,

jclikoi bývalý předseda vp. Eduard Vichta povolán byl za správce fary do Običtova. Promluvil o úpadku zpěvu kostelního a o kráse starých písni českých „Hospodine, pomiluj ny,, a »Svatý Václave«. Navrhl, aby k této písni při poslední sloce přidáni byli sv. Klement a sv. Cyrill a Methoděj, pak aby budoucně konala se valná hromada na den sv. Cyrilla a Methoděje. Slíbil, že bude kaidoročué za všecky členy Cyrillské jednoty slouiit mši sv., coi také ochotně v den sv. Cecilie vykonal, začež mu všichni vzdáváme srdečné díky. — Jest nyní u nás radost býti Cyrillistou. V neděli po odpoledních sluibách Božích ubírá se dp. farář a za ním všichni členové do školní budovy, a tam vždy kolik hodin společně s námi zpívá, a kde jaká ještě chytla, poučuje. VI, co svěřeným ovečkám prospěti můie. Povzbuzuje členy, aby byly pilní ve cvičení a s chloubou nazývali se Cyrillisty, jako on sám s chloubou se tak nazývá. Těši se z toho, že jednotu Cyrillskou zde našel. — Též jest se zmíniti,