— 6 -‑

Sct. Francisci Xav.«, Missa »Jonicí toni«. Úhrnem 23 mešních skladeb, a2 Requienz, totiž choralní a od M. Hallera pro čtyřhlasý smíšený sbor.
Tntroity, Graduale, verše Allelúja každou neděli a svátek choralně; Tracty a Contlnaenio většinou se recitovaly. O velkých svátcích církevního roku zpívány vložky čtyřhlasé ze sbírky »Cecilia« od B. Kothea (Rezno u Coppenratha), pak z »Liber Motettorum« od Stehlea (v Řezně u Pusteta) a od rozličných skladatelův starých a nových. Mnohé vzaty též z příloh »Cyrilla« ; mimo jiné zpíváno o minulých vánocích z těchže příloh překrásné »Viderunt omnes fines terrae« s průvodem varhan od Fr. Hrušky, skladba to nad míru působivá a líbezná. Také z příloh k listům zemř. Witta »Fliegende Blátter« a »Musica sacra« vy-brány velmi pěkné a snadné vložky čtyřhlasé, jako na př. Offertorium na Boží Hod velikonoční »Terra tremuit« a Offert, na velikonoční pondělí »Angeles Domini«, obé od Fr. Witta.
Te .Deum zpíváno čtvero; od Jos. Foerstera, op. X. od Fr, Witta, Křížkovského Te Deum v přílohách k »Cyrillu« a nej nověji o slavnosti letošního Vzkříšení s velikým nadšením provedl sbor velkolepé Te Deum slavného belgického skladatele Edgara Tinela op. 26. (V Bruselu u Breitkopfa a Hártla). Dlužno však připomenouti, že jen dobře obsazenému a v církevním zpěvu výborně nacvičenému sboru, podporovanému hrou mistra varhanílca na výtečných moder

ních varhanách na tuto velkolepou slcladbu lze odvážiti se. Poněvadž text hymnu jest prokomponovaný, trvá skladba poněkud déle než jest zvykem.
Při různých pi-íležitostecli zpívány byly mezi rokem často čarokrásné »L i t a n i a e l a u r e t a n a e« pro čtyřhlasý sbor smíšený od Pavla Ki-ížkovského. Pange lingua pak od Jos. Foerstera sen. a juniora, od Jos. Vintra, Traumiihlera, Stelllea, Palestriny a choralní. —
Roku 1888 postavil varhanái- Em. Petr z nařízení a nákladem důstojného konventu dominikánského s ponecháním staré skříně (mající uměleckou cenu) stroj nový dle nejnovějších soustav sestavený a 26 znějí-cích hlasův čítající. Dle souhlasného výroku odborných znalcův jest to stroj do'.conalý, i sebe přísnějším požadavkům vyhovující.
Od roku 1881 až do června roku 1387 zastával místo varhanílca pan Antonín Volf, nyní ředitel kůru ve Zlonicích. Od června 1887 až do března 1838 byl varhaníkem p, Karel Hampejs. Od 1. března 1888 počínaje jest varhaníkem s vyznamenáním absolovaný žák Pražské varhanické školy pan Eduard Tregler, kterýž vzácným svým uměním valně ku povznesení chrámové hudby přispívá.
Také písni kostelní byla náležitá péče věnována a o mši půldvanácté v neděli se zpěváky nižších ročníků pěvecké školy »Obecné Jednoty Cyrillské« literátslcá mše »Hospodine všech věcí Pane« s dokonalou českou deklamací provedena.
(Pokračování.)

Obecná Jednota Cyrillská.
Čechy.
Areidiecése Pražská.

Praha. Emausy. J. B. M o 1 i t o r, skladatel církevní, jehož skladby veškerým Cyrillístům pro zbožnost a jednoduchost dobře známy a vítány jsou, piesídlil se z Kostnice, kde byl ředitelem a varhanikem farního kostela Panny Marie, do klidného a šfastného útulku kláštera Emausského, zastávaje zde sluibu varlianickou a vyučuje klášterní vychovance nauce o harmonii a hře na varhany, aby kongregace měla vždy důstatek varhaníků fádně vycvičených.
Kostel sv. Jana Nepomuckého na Skalce. Cyrillistům přibyl opětně nový kostel Praiský, sv. Jan Nepomucký na Skalce, kde papežský praelat, Msgr. Karel Jaenig, zavedl přesný zpěv církevní a to v nejkrásněj§í formé liturgické. Pěvecký sbor piednáší

totiž předepsané zpěvy liturgické na mistě liturgickém pied oltářem a v oděvu liturgickém. Liturgické škole Karlínské dostalo se tudíi nového spojence. U hlavního vchodu do kostela nachází se pamětní kniha, v níi o zřízení a účelu nového sboru kostelního do-čítáme se vysvětlení, jal, následuje: »Jak nasvědčuje titulní obraz (známého sboru literátského v Prachaticích), tak vůbec v Čechách jii ode dávna zvláštni sbory literátův zpívaly, co předepsáno ph velkých sluibách Božích. Teprve asi před roo lety drsný mráz lii-osvěty jako mnoho jiného tak i tento krásný výkvět církevního a národního života spálit. Sněm církevní Pražský r. [86o, jenž i v itímé došel sclrválení, vyslovil přání, by podobné sbory opět clo života byly