Nástupcem Kuffnerovým byl G e r li a r d K o r d u 1 e, hudebník i theoreticky vzdělaný, jemuž za studií bohosloveckých se umožnilo, že mohl pravidelně navštěvovati školu varhanickou, kterou absolvoval s prospěchem výborným. Za jeho řízení rozmnožen repert,)ire o 3 mše: Steinovu F dur, Koenenovu Es dur a Wittovu toni VII. čtverhlasnou a několik motett, jakož i lauretánskými litaniemi Křížkovského.
Téhož roku opustil seminář rektor Dr. František Bauer a na místo jeho nastoupil pro rozkvět zpěvu chrámového v duchu církevním stejně nadšený Msgr. František hrabě Schbnborn. Vypravovatel obracel hlavní zřetel ku pěstování choralu; rozděliv veškerý alumnát na dva sbory. Sbor menší skládal se z bohoslovců hudebně vzdělaných, sbor větší z ostatních všech bohoslovců. M e n š í s b o r pěvců cvičených byl učitelem a vzorem sboru velkého, který řádným, a pokud lze toho docíliti, dokonalým před-zpěvováním názorně ukazoval velkému sboru, kterak choral přednášeti dlužno. Vypravotel dbal především správné vokalisace, šetření přízvučnosti a krásy hlasu, což velkému sboru interpretoval menší sbor pěvců, který mu krásy choralu odhaloval a v ducha, jakým dlužno přednášeti, zasvěcoval. Trvalo to však celých sedm rokáv, než si i zpěváci i nezpěváci v choralu skutečně oblibovati počali, ačkoliv jsou všichni latináři k stavu duchovnímu se připravující. Uvádím to na povzbuzenou cvičitelů jednot Cyrillských, kteří nezřídka při cvičení choralu zejména v prvních letech s nechutí a odporem zpěváků a ještě častěji zpěvaček bojovati musí. Nechut tato vysvětluje se vkusem moderními požadavky zkaženým. Krásu choralu, která za zdánlivou prostotou jeho se skrývá a teprve zbožným zpíváních z útrob duše se řinoucím na venek se ukazuje, člověk v názorech novověké hudby vychovaný jen poznenáhla a zvolna poznává. Za tou příčinou jest cvičiteli choralu v prvních letech třeba andělské trpělivosti, železné vytrvalosti a neúmorné lásky. Pokud choral nezpívá se zbožně, s nadšením a láskou, nelíbí se ani zpívajícím, ani poslouchajícím. Sedmiletou válkou zjednal vypravovatel choralu v semináři vítězství. Poznavše krásy jeho, počali si bohoslovci v něm oblibovati. Nyní, jakmile choral zdomácněl, bylo lze oba sbory o d d ě 1 i t i a oba odděleně cvičiti. Velký sbor, skládající se z pěvců více dle sluchu vycvičených, svěřil vypravovatel praefektu choru, jehož úkolem jest stálé opakování a zdokonalování Ordinaria mešního a psalmodie církevní k účelům boho

služebným, ku slavné mši svaté každé ne-děle a každého svátku po celý školní rok, jakož i ku slavným nešporám v seminářském chrámu Páně a k církevním hodinkám týdnu pašijového u sv. Víta na Iíradčanech. S b o r m e n š í, ze cvičených pěvců hudebně vzdělaných se skládající, cvičí vypravovatel sám a zasvěcuje povolané zpěváky a bohdá ! apoštoly choralu a zpěvu církevního po arci--diecési ve veškeré krásy zpěvu liturgického, Každý čtvrtek jest choralní a duchovní pří-pravou na následující neděli anebo svátek. kdež podrobně a svědomité se studuje Introitus, Graduale, Offertorium a Communio pro zpívanou mši svatou, jakož i antifony a hymnus nešpor. Hodiny tyto choralní pří-pravě pi'•íštího dne nedělního a svátečního věnované, bývají skutečnou zábavou a osvč•• žením. Pěvecký sbor bohoslovců zpívá choral s nadšením a láskou, zpěv nese se tempem deklamace oživené a to hlasem mírným a ušlechtilým, tak že mnohdy vypravovatel nemívá již ani žádného přání přednesu se týkající. V hodinách těchto zbývá i dosti času, že i jednotlivcům ;poskytuje se příležitosti, aby každý sám a j e d n o t l i v ě zpíval, což při choralu nezbytně jest třeba, má-li přednášeti se bezpečně a uhlazeně. Menší tento sbor čítává obyčejně na půl sta pěvců hudebně vzdělaných, z veškerých čtyř ročníků, z nichž každý po čtyřletém cvičení choral tou měrou poznal, že dovede jej v duchovní správě náležitě cvičiti. Za těch deset roků rozešlo se po arcidiecési dosti značné množství zccatelů choralu, z nichž někteří v Jednotácli Cyrillských blahodárně již působí, jiní však "příležitou dobu očekávají, aby s hřívnou sobě svěřenou dobře liospodařili ku slávě Hospodinově a k duchovnímu prospěchu i radosti osad, na jejichž vzdělání pracují.
Je-li choralu v semináři Pražském vy-kázáno přední a nejdůležitější místo při veškeré bohoslužbě, jak z nařízení Církve býti má, nezanedbává se ani zpěv v í c e h l a s n ý, který bohoslovci sami pěstují řízením praefekta choru, oslavujíce větší svátky bohoslužebným zpěvem polyfonickým. Jednou pak v roce pořádávají slavnostní Akademii pěveckou a deklamatorní ve výroční den konsekrace bisllupsl,é jeho Eminence nejdůstojnějšího kardinála-arcibiskupa Františka hraběte Sch~nborna, který v týž den v jejich středu se objevuje. Nejmladší členové duchovní rodiny vzdávají v týž den arcipastýři svému hold úcty i vděčnosti slavnostním prozpěvováním cnotett nacvičených a řízených kn. arb. ceremonářem, josefem Pach-tou, jejichž částečný seznam tuto se uvádí: