-- 93 --‑

veškeří bohoslovci pi•i mši svaté prozpěvovali c h o r a 1, který jest obecný m zpěvem Cirkve. Veškeří bohoslovci v choru shromáždění v rouchu liturgie k é m přednašeli pečlivě nacvičenou mši »in Dominicis Adventus et O_uadrag e s i m a e z Orclivariuui 1VIissae, zpěváci však, j akoito druhý sbor zapěli 1 n t r o i t u s, Graduale, Offertorium a Communio s patřictrýur střídaním se priaiiceria a veškerého sboru, jak rubrikami se předpisuje. Cele dějství velebné odehrálo se u oltáře, kde celebrant choralem Hospodina vzýval a sbor kleriků choralem mu odpovídal. Kněz byl obětníkem, sbor chorem spoluúčinkujtcim. Otec obklopen syny četnými před očima pi itomných věřictch byli viditelnou rodinou duchovní s Bohem rozmlouvající mateřskou i-ečí Církve svaté — c h o r a l e m. jevištěm dra;natu bylo večeřadlo a síii obétní — c li o r kostela k tomu zbudovaný. Nad liturgii v této celistvosti nic na světě: není vznešeuějštho. Oltář s obětníkem obklopený chorem spoluúčinkujícím, který choralem tajemství obétní opevá, — tot ideál liturgie: kde o s o b y, m í-s t o i j e d t1 á n í v harmonii nebeskou se pojí.
Poskytuje-li se takovou měrou pi-íštím kněžím pi•íležitost, aby za přípravné doby života seminařského clioral poznali a si v něm i oblibovali, dlužno přiučovati se zde i z p ě v u o b e c n é m u, pro duchovní správu a povznešení i osvěžení ducha naboženského v Wirodě našem předůležitému. Byla-li zpí

vaná mše svatá v nedělích adventních oslavována choralem gregorians'.~ým a to bez průvodu varhan, jalo předp~sem církevním stanoveno jest, tichá mše svatá o všed‑
n i c h d n e c li zprovázena byla s t a r o č eskými zpěvy rorátními, nepickoaatelným vzorem duchovní písně české. I o všedních dnech shromažďovali se bohoslovci v choru, zanotovavše přede mší svatou zvučnými hlasy trojnásobné stupňované »Ejhle! Hospodin přijde!« načež střídavě vždy jeden z nich před oitářem odzpíval veršík případný s modlitbou, po jejíž zakončení kněz se sakristie l: oltáři přišed a mši svatou sloužil, při níž vešlcei-í bohoslovci Rorate prozpěvovali tempem rychlým, jak toho staročeská písetí nutně vyžaduje. C h o r a l y pouze několika zpěváky předuešené sti-ídaly se s p í s n é m i veškerými bohoslovci pro-zpěvovanými. Takovou měrou i zpěvu
o b e c n é m a dostalo se místa, jakého pro důležitost svou zasluhuje.
Lid český jest národem Marianským. Rorate staročeské jsou slavným památníkem úcty Marianské. NCŽná úcta k blahoslavené Panně dédí se z otců na syny. I seminář to ukazoval prostomilou n o v e n o u, kterou se nasvátek Nepoškvruěného Početí Panny Marie připravoval. Večerní pobožnost za-končovala se litaniemi lauretánskými, jejich% invokace dva zpěváci předzpěvovali, jimž všichni jednomyslné odpovídali. 1'o požehnání s nejsvětější Svátostí rozcházeli se z oratoře prozpěvujíce píseň: »Zdrávas bud, Panno Maria o Královno !«	(Pokračováni.)

Obecná Jednota Cyrillská.
Morava. Arcidieeése Olomúcká.

Z Hovězí n Vsetína. Již dávno byla citěna po-třeba opravy a obnucy písni kostelnich v arcidiecési naší.L naiízení Jeho Eminence nejdůst. pana kardinála a arcibiskupa Olomouckého uvázali se v nesnadnou tu práci muii slovutní a ovoce jich práce jest nový kancionál vydaný pro arcidiecési naši dle potřeb a požadavků časových upravený. Aby lid ve farnosti naší tím spíše a snadněji písním novým se na-učil, ziizena dp, faráiem zdejším P. J. Daňkem »Farní jednota Cyrillskáa, jež hlavně obrala si za úkol vy-cvičiti zdejší lid novým písním a pak na témž základě cvičiti jej zpěvu chorálnimu. Jednota naše hned ziidila farní školu pěveckou, jejími ieditelem jest zdejší p. nadučitel J. Dokutil, který nejen jest veliký milovník zpěvu, ale také nadšen pro obnovu a zve-

]eben{ chrámového zpěvu. Počátek učiněn ve škole. Ditky naučily se zpívati píseů ,Puzdvihui se duše z prachu.. Na to pak vyloiil zdejší dp. farář farníkům v kostele potřebu zavedení nového kancionálku, v němí by pisně tak zvané kramářské vypuštěny a novými nahrazeny byly, tak aby zpěv kostelní byl velebný a povzbuzoval věřící ku pravé pobožnosti. Dále sdélil s farniky, ie se ziidila ve farnosti Jednota Cyrillská, jejíž členové dvakrát týhodně sejdou se ve škole a novým pisním cvičiti se budou. Hlasu dp, faráře uposlechli farníci, zvl:iši mladíci, a týhodně dva-krát sejde se ve škole zdejši So—6o členů Cyrillské jednoty, dítek, mládeže, i dospělých, kcle neunavný p. nadučitel novým písním učí a dp. farář vhodným poznámkami ráz těchto písni vidy vytkne, zároveň