— 5 6 -‑

cenu ani přibližně vypočísti nelze, jsou nazvíce prodávány při dražbách za peníz více než směšný, což nejlépe z toho se vidí, že za veškeré svršky literátské — knihy, obrazy a jiné skvosty a nábytky — utržil se nepatrný obnos úlirnečný 4865 zl. Ig kr. Hotového jmění sebráno literátům 62.728 zl. 4t/a kr., za pozemky prodané utrženo 64.234 zl. 23 t/a kr., tak že úhrnem jmění literátům zabrané prodáno bylo za 131.828 zl. 463/s kr.
Tehdáž na sklonku miuulélio století odpravili však jen t ě 1 o sborů literátských, D u š i nebylo lze odpraviti a pochovati. Ta právě po sto letech zase se mezi námi ob-jevila pode jménem Obecné jednoty C y r i 11 s k é roku i 88o zřízené, která se ihned uvázala v duchovní dědictví závětí historickou přijaté. Nit před sto lety pictržena zase se navázala. Dědičce starých, slavných sborů literátských dobře se dař•i. V letošním jubilejním roce sv. Řehoře slaví již památku desítiletého trvání svého, získavši za kráYlcou dobu tuto značnou část ztracené půdy a nepřestane úsilovně pracovati, pokud celého majetku nenabyde.
Vlast naše svato-Václavská úmysl sv.

Řehoře Velkého dobře pochopila, zamilovavši si c h o r á l jeho z celé duše a po příkladu jeho zřizujíc druhdy s b o r y 1 i t erátské, nyní jednoty Cyrillské. A jako za celého střed věku z vděku a uctivosti zazníval z úst národův, chorál jeho přijavších, hymnus velebný »Gregorius praesul« z úst Cyrillistů vděčných dále zníti bude
Gregorius praesul méritis ortúque venústus,
Anglórum llómino gentem péperit luculentam.
Remédium praest :ns magnum précibus miserúrum, Hic méritis redoléndo sacris
plus ac venerandus.
Subvéniat nunc magníficus nostris quoque votis,
Aetérnae pátriae cives fore quo mereámur.
Deo Patri atque Nato, laus cum sancto Flatú sit, semper per infiníta
saeculórunl saecuia. Amen.

Oprava hudby chrámové."I

,,Verba movent, esempla trahunt.,<
»Lepší dobrý pEíklad, nežli písma výklad,a
jako starému kantoru, jenž ve službě chrámů a hudby chrámové, dobré i necíobré, sešedivěl, dosoleno mi budiž zkušenosti svou širšímu obecenstvu, zvláště pak důstojnému duchovenstvu a pp. kollegům posloužiti. Jist jsem, že otázka opravy hudby chrámové co nejdůkladněji na letošních konferencích vd. duchovensta biskupstvi brněnského probrána bude, že otázky nejdůstojuějšího příznivce pravé hudby chrámové těmto konferencím předložené, totiž: 1. »Jaké povinnosti má duchovní správce co do církevního zpěvu a hudby církevní ? 2. Čeho mu samému podniknouti lze, aby správný zpěv a správnou církevní hudbu v kostele svém zavedl a podporoval ? 3. Jakých opatrností mu př•i tom šetřiti?« — že otázky ty s důkladnými odpověďmi se potkají. Soudím však, že více po stránce theoretické než praktické na ně bude pozíráno. Vždyt mnoho-li je kněží biskupství našeho, kteř•íž vyučováním, cviče-ním a řízením pravé hudby církevní se za‑

') Otíštéuo z 411asu..

městnávají anebo zaměstnávali anebo kteříž by pro duchovní správu a dostatečné vědomosti hudební jí se zaměstnávati mohli? Ač jinak dobře povědom jsem si pravdy, že mnozí kně-..í ve věcech jal: světské, tak duchovní, talc i ryze církevní hudby dolco•, nale, odborně jsou vzděláni a proto přede všemi povoláni, aby oprávněný úsudek pro-nesli. Nad to i soudím, že jako jsem se často s podobnými stllllostnit setkal, že i tentokráte nejen se strany duchovních správců, nýbrž i učitelů hlasy se ozvou, které provedení opravy za nemožné prohlásí anebo alespoň za úlohu s neobyčejnými ob-tížemi spojenou, kterou by ani učitelstvo, nerci-li duchovenstvo, povinnostmi r;anmoze už přetížené, následovati nemělo. Pročež jsem se odhodlal předložiti laskavým čtenař•um netoliko theorii, zálcony církevní, ne-toliko n'lvrhy, jal: by se co díti mělo anebo díti mohlo, nýbrž prostou nelíčenou skutečnou, jak se to v pravdě už dělo, jalo se to uskutečnilo a to za okolností méně přiznivých, s jakými na venkově vůbec se potikávánle, ano za obtíží, s jakými jinde zápasiti netřeb-i.