-- 37 —

První protektor Jednoty nep~ečkal dlouho slavné druhotiny své. Zdráv odešel k biskupským poradám do Vídně a mrtvého nám jej přivezli do Prahy. Zemřel vpovolání. Na osiřelý prestol dosednul dědic lásky a apoštolské horlivosti, kniže-arcibiskup, František hrabě Schónborn, který jakožto druhý protektor s otcovskou blahosklonnosti přijal hold synovské oddanosti z úst představenstva jednoty, jejíž předseda téhož roku různé osady farní obcházel, udí-leje návod ku zvelebení zpěvu církevního.
Páté exercicie Cyrillské konaly se od io. do 12. srpna 1886 za účastenství 73 ředitelů kůru. O chorálu přednášel p~edseda jednoty, o polyfonii prof. Josef Foerster, illustrovav přednášku Palestrinovou »Missa brevis«, o různých druzích hudby liturgické kn. arc. ceremonář Jo ef Pachta, o úpadku hudby kostelní Jan Zelinka. Zpěvy při slavných bohoslužbách a při koncertu duchovním přednášela škola Cyrillská říze-ním Fr. Chluma. Slavnosti Pražské rovnala se slavnost Plzeňská, kde předseda konal přednášku a slavnou bohoslužbu, při které zpíval sbor I2o hlasů čítající.
Jestliže exerciciemi Cyri]Iskými připravovala se půda a rozsívalo se slině obecně, vzrůst a rozkvět závislým byl od pilné práce jednotlivcův schopných a nadšených, což nejlépe a trvale se daří zřizováním farních jednot Cyrillských, jejichž organisace stala se přední péči zpravodaje, jíž po celé desitiletí takměř výhradně se věnoval osobním návodem a praktickým cvičením v různých osadách českých a moravských, neustálý m dopisováním, jakož i odborným časopisem svým »Cyrillem«, který vedle poučování zásoboval Jednoty Cyrillské potřebnými hudebninami tou měrou, že poskytnut jim v hudebních přílohách 17 ročníků: 25 mší, 2 requiem, nešpory ve falso bordone, 5 litanií, z Te Deum, vícehlasnou turbu k pašijím, vícehlasná responsoria k hodinkám pašijového týhodne, staročeské Rorate ne-dělní a pondělní dle rukopisných památek pi•esně upravené s textem odpovídajícím jak ctiliodným nápěvům starým, tak požadavkům doby nové, hymny a responsoria k průvodu Božího Těla a na sto různých motett a hymnů k rozmanitým příležitostem.
Farním jednotám Cyrillským řádně zřízeným a sborům kostehiím stanovami dosud neustáleným vedlo se tak, jako spatřujeme u jednotlivých lidí letorou a povahou od sebe se různících. Někde v prvopočáteční nadšenosti statečně se rozběhli, když pak prvotní horlivost ochabla, náhle se zastavili,

po krátkém však nebo delším odpočinku opětně cestou upravenou dále se brali ; jinde s mravenčí vytrvalosti a železnou pílí různé překážky s lcřestanskou trpělivostí stále přemáhajíce kráčeli směrem Cyrillským zvolna sice, ale bezpečně. Jako v životě jednotlivcův, tak i v životě spolkovém stále se střídá radost s žalostí, práce s od-počinkem, nadšenost s občasnou ochablostí, zdar s mimořádným neúspěchem, dobrá vůle se zlomyslností, útěcha s trampotami, K cíli však na obzoru jasně zářícím, ač různými cestami, vše spěje. Obecná jednota Cyrillská čítá na sklonku prvého desítiletí 95 Cyrillských Jednot farních s nadšenou láskou k sobě lnoucích a přesnou hudbu církevní pilně a svědomitě pěstujících. Zdá-li se, jako by počet jednot dosud zřízených neodpovídal usilovné práci piného desítiletí, díužno uvážiti, že počet sborů kostelních směrem Cyrillským kráčejících, v organisaci však Jednoty Cyrillské dosud nepojatých jest nejméně trojnásobný, jako se spatřuje v Praze, kde vedle pěti farních jednot Cyrillských čítá se 24 jiných kostelů s vele-chrámem sv. Vítským v čele, na jejichž kruchtách provozuje se výhradně přesná hudba církevní ve smyslu Cyrillském. Volným sice, avšak neustálým vzrůstem farních Jednot Cyrillských potvrzuje se stará zkušenost, že ku nápravě vkusu zlcarcného třeba jest velké trpělivosti a dlouhého času. Zlořád věkový nelze obratem rulry odstraniti. Co zvolna sice, ale na základě hlubokého přesvědčení se staví, mívá stálého trvání. Moderata durant.
V představenstvu Obecné jednoty Cyrillské zasedají: předseda F. J. Lehiier, náměstek Josef Foerster, kapelník velechrámu sv. Vítského, jednatel Jan Zelinka, ředitel kůru, pokladník J. A. Starý, ředitel kůru a členové výboru josef Pachta, kn. arc. ceremonář, Josef Cainer, i•editel kůru a František Chlum, učitel školy Cyrillské.
První desítiletí se skončilo, druhé počínáme ve znamení sv. R e h o ř e Velkého, instauratora chorálu gregorianského, jehož 13001eté jubileum dosednutí na stolec sv. Petrský právě v tomto roce po veškerém světě slaví Církev katolická. Není to zajisté bez hlubokého významu, že právě v jubilejním roce sv. P.ehoře veliký nástupce jeho, Svatý Otec Lev XIII., ráčil nejmilostivěji vyznarrenati veškeré jednoty Cyrillské v osobě předsedy ku blahosklonné intervencí jasného protektora Obecné Jednoty Cyrillské, Jeho Eminence, nejdůstojnějšího pana Icardinála a arcibiskupa. Františka de Paula hraběte Sch~nborna. Nejmilostivějším