— 22 —

počest velevzácných hostů při zastavettíčku, které v nádvoří zámeckém u večer uspořádáno. Byli to: šlechetný a dobrotivý zakladatel zdejšího blahodárného ústavu ctili, školských sester, Jeho Excellence vysokorodý pan hrabě Egbert z Belcredi a jeho biskupská Milost, jeni sem zavítati ráčil, aby ten ústav církev-ním posvěcením službám Bohu milým odevzdal a oběf nejsvětější první tam přinesl. Za prokázanou poctu téhož večera dostalo se veřejných cltků od jeho bisk, Milosti mezi ostatními spolky téi Jednotě Cyrillské. — Dne 26. listopadu ráno zalkál velký zvon na věii, zvěstuje Jimramovu a všemu okolí truchlivou novinu, ztrátu nenahraditelnou. Odešla na věčnost piedobrotivá a laskavá matka chudých, opuštěných a trpících, vysokorodá paní hraběnka Terezie z Belcredi, rozená princezna z Thurn•Taxisů. Coi divu, že kde kclo z blízka i z daleka v den pohřbu spěchal, aby za tu dobrou duši se pomodlil, poslední úctu jí prokázal a lc odpočinutí věčnému ji doprovodil, Jednota Cyrillská vyznamenána při tom slavném pohřbu tím, ie jí při-dělen obzvláštní úkol, provésti totiž při něm všecky zpěvy. Netřeba připomínati, ie čím více Cyrillisté ctili a milovali nebožku za iiva pro její šlechetnost, zboinost a dobročinnost, tím dojemnějším byl jejich zpěv nad její rakví, když svůj bohumilý iivot jii do-konala. V zámku zpívala Jednota smuteční sbor, cestou ke kostelu a pak ke hrobce hraběcí dojemně pěla čtyřhlasně žalm »Miserere«, podobně i ve chrámu Páně Requiem a všecky ostatní vloiky a zpěvy, ve hrobce pak »Animas« a závěreční sbor smuteční. Tu osvědčila jednota veřejně, že jen ke chloubě a ozdobě farnosti jest, kde jednota Cyrillská založena. — Na slavnost Neposkvrněného Početí Bl. P. Marie vypinila se dávná touha vysocecíůst, velezaslouiilého zdejšího duchovního správce. Přál sobě totiž, aby uslyšel ve svém chrámu ku poctě Královny nebeské litanie pro-zpěvovati; to se stalo v onen svátek, kdy jednota prvně litanie od slovutného P. P. Kříikovského čtyřhlasně na kůru pěla a to tak zdařile a milostně, že s radostí jsem mohl vítati chválu, jei vzdána jednotě, ie totiž Cyrillisté jako andělé zpívali. Téi dlužno při-pomenouti, ie ku slavnosti Boiího Těla jednota Cy rillská dlouho cvičila se ve skladbách Musilových, jei pak u jednotlivých oltářů krásně a mohutně za-pěla. Jestliže jsem jii v loni mohl podati zprávu radostnou, kterak jednota milé svátky vánoční oslavila, tím více povinen jsem to svědectví jí dáti i letos, kdeito nové, líbezné skladby vánoční ku starým při-byly. Rovněi i pěvecká škola dítek přičiněním páně sbormistrovým dokonale vycvičena byla, tak ie v době vánoční po odpoledních službách Boiích dosti těiké koledy krásně zazpívala a jimi všecky přítomné oblalila, ano uchvátila. Kdo je slyšel, dojmu a pohnutí ubrániii se nemohl. Činnost jednoty nejlépe posouditi lze z toho, čemu novému se během roku přiučila a čím ke cti a slávě Boií a ku zbožnému povzbuzení vě~íc[ch při bohoslužbě přispěla. Proto uvedu, co Jednota v roce 1889 nacvičila, Jsou to skladby následující: Trojhlasné mše: »Missa se. Joannis Nep.« od

Fr. Hrušky a »Missa Dominicalis« od Ig. Mitterera. Dvě čtyřhlasná »Pauge lingua« od J. C. Sychry a M. Hallera. Čtyřhlasné »Ave Maria« od M. Hallera a Zdrávas Maria« od Jos, Drahoráda. Čtyřhlasné »Ave Maria« a Offertorium (»Justus«) od Fr. Sch pfa, ,Na-rodil se Kristus Pán« pro solo sopránové a velký smíšený sbor od Fr, hrušky, Vánoční zpěv ++Z chudé matky« od Hausmanna. »Zůstaň s námi, Pane náš« od Jos. Nešvery. »Mocný Pane« ocl Em. Binka• »De processione in festo ss. Corp. Christi,( od Fr. Musila. Lauretáuské litanie od Křížkovského. Respousoria od Strnada- +,Subvenite«, »Libera me« a »Animas fidelium« od L. Holaina. »Hrou tě pojal« od J. C. Sychry, Ze sv.-Janského kancionálu : ,Zbav nás věčné smrti,, a »V Trojici Bože jediný«,Z Lehnerova kauciouálu: Missa de Requiem a III, obecná píseň mešní. Pašije od Nešvery, »Ecce sacerdos magnus« chorálně i čtyihlasně. ,Rozplesej se duše v Pánu« k uvítání nejel, p. biskupa. Dvě zastaveníčka: »Ulehl večer« a »Ta naše cesta« od J. C. Sychry. Matutinum ve sv, noci vánoční. »Spěj duše«, čtyřhlasná mše od Halika. S pěveckou školou dítek probráno základní cvičení dle not, nacvičeny písně z kancionálku Lehnerova, koledy, ale i světské písně, jako »Ukolébavka«, „Jaro« a píseň ženců. `L toho všeho patrno, že jednota Cyrillská v Jimramově v r, 1889 nebyla nečinna, ale ie dle sil svých mnoho vykonala ke cti a chvále Boží a k duchovnímu prospěchu věiícího lidu, Kéž Bůh poiehná snahám jejím, aby rok od roku více vzkvétala a přinášela uiitek stonásobný !
F'anttišek Mikcctt,
jednatel.
Z Polebradic. (zpráva o činnosti Cyrillské jednoty za role 1889). Naše Cyrillská Jednota, která dle stanov svých má pečovati o liturgickou hudbu při slavných sluibách Božích, i v roce právě uplynulém konala svou povinnost, Dbalaf o to, aby všecky předpisy sv, katolické církve týkající se zpěvu chrámového svědomitě zachovávány byly; zpíval se tedy při sluibách Boiích vždy případný Introitus, jakož i Graduale, Offerturium a Conununio a sice vidy gregorianským chorálem, i toho nařízení dbáno, ie nikdy text Gloria a Creda se nezkracoval, uezkomoloval, nýbri vidycky celý se zpival. Co se týče provedení jednotlivých zpěvů, musí Jednotě kaidý nepředpojatý vzdáti všecku chválu. Jest si také každý jednotlivý Cyrillista vědom toho, jaká důleiitá a zároveit i čestná úloha jemu svě~ena jest, ie může v tak úzkém spojení s oltářem Pánu Bohu Nejvyššímu slouiiti při té nejdražší a nejvzácnější oběti, totiž pii mši svaté; a jako druhdy sv. David v žalmu 26. těšil se tím, že mohl obětovati Hospodinu v stánku jeho »oběf zpívání hlasitého«, tak i také on děkuje Pánu Bohu za to, že smí a může při slavné Bohoslužbě zároveň s knězem přinášeti Pánu Bohu obě( svého zpívání hlasitého. Proto i také naši Cyrillisté se všemoině přičiňovali, aby zpěvy, které přednášeli, pokud nroino nejdokonaleji byly provedeny; pati:í také Pánu Bohu, co jest nejvznešenějšiho, nejdokonalejšího, nejlepšího.