— 6 —

rillská jednota Táborská« v neděli dne S. ledna t890 o půl čtvrté hodině odpolední v sále na střelnici. I, č á s f : i. »Viderunt omnes fines terrae«. Motetto pro smišený sbor (C, A. T. B.) ; složil Mik. Gieleúski, vydal r, 1611. 2, »Adoramus« pro C. I. a II. A. a Bar, z r. t59o; složil Řeh, Aichinger. 3. »Tristis est anima«. Motetto pro tři mužské hlasy, (T. I. II. a Bas); složil P. Martini (Ť 1784). 4. »Benedicimus Deum«. Motetto pro pětihlasný smíšený sbor (C. I. a II„ Alt, Ten. a Bas) ; složil Mik. Žieleítski, vydal r, t i i . — II, č á s f : i, »Když čas přišel«, píseii, jii pro smíšený sbor složil Adam Michna z Otradovic, vydal roku 1661. 2. »Staropolská píseň o sv. Stanislavu«, jii složil Diomedes Caton pro 4 smišené hlasy r. i6o8. 3. Starocharvatská píseů vánoční č. 3. (smíš. sbor 4h1,) a č[s. 4. (tnuž, sb. 4h1,). 4, Staročeská písem z XV. stol„ jii pro 4 m, lrl. upravil L. Zvonař, I{ programu přidán jest průvod, jak následuje : První číslo jest vánoční skladba: »Viděly všeckny končiny zemské spásu Boží«. Skladatel její, Mik. Lieleňski, jest největší ze starých Iclassiků polských, posud ob-jevených, Jeho skladby oplývají kontrapunktickým uměním a iivotem. Velepřípadně dí vydavatel této skladby dr. J. Surziúski o ní, že »vysoké umění spojilo se v ní s hlubokým nadšením a vytvoi'ilo dílo prvého řádu«. Od téhož autora pochází také číslo čtvrté. Obsahuje motet o Nejsv, Trojici Boží: (»llobrořečíme Boha neUeského a přede všemi živými oslavovati jej budeme, jeho učinil s námi milosrdenství

své«). Právem dí o této skladbě vydavatel, ie jest z nejdokonalejších prací v oboru klassické hudby kostelní. I němečtí referenti unešeui byli krásou prací tohoto polského Yalaestriny. Druhé číslo »Adoramus« (,Klaníme se Tobě Kriste a doUroiečíme Tobě, jeho skrze svatý kříž svůj vykoupil jsi svět«) uvádí nejznamenitější dějepisec hudební dr. Ambros ve své »Geschichte derMusik« výslovně, řka: »Aichingers.. »Adoramus te Christe« siná kleine, aber koestliche Juwele kirchlicher Kunst, — es lebt in ihnen jener indefinible Zug des Genies, der ihnen und ihrem Meister die Stelle hoch iiUer dem geprieseuen Gallus anweist . . .a IIT. B., S. 56t). —Třetí číslo »Tristis e, a,« (»Snmtna jest duše má až k smrti«. »Posečkejte zde a bděte se mnou« atd.) jest, ač jest jen trojhlasné, p~ece pino němé, dojemné tklivosti. Jeho skladatel, Padre Martini, byl svého času uejslavnějším hudebu[m theoretíkem ve Vlaších. — Ve skladbách II, části znamenáme rozličného ducha, jenž vane v písních toho kterého národa, tklivého v českých, slavného v polské, vzletného v charvatské písni. Skladatel prvé písně Ad. Michna Uyl varhaníkem v Jiudř. Hradci a náležel k nejsolidnějším skladatelům českým, Diomedes Caton Uyl slavný kontrapunktista polský v XVI. a XVII, věku, Charvatská píseb »Narodil se je Kralj neUeski« bývala od pradávna v ústech všeho lidu charvátského. Proto má dokonce čtyii nápěvy, z nichž v letošním programu obsaintjí se pozdějši nápěvy (přeci rokem 1757),

Morava.
Diecése Brněnská.

Horni Štěpánov. Vysoce dústojná biskupská konsistoř v Brně výnosem ze dne 19, záií x889 č, 3253 udělila panu Ferdinandu Karafiátovi, nadučiteli v Hor-ním Štěpánově u Jevíčka na Moravě, zakladateli a ře

diteli hudby tamní Cyrillslcé Jednoty, za vzornou činnost v opravě chrámové hudby pochvalné uznání. Dříve jii dostalo se panu nadučiteli pochvalného dekretu jeho Milosti rejd. pana biskupa Brněnského.

Cyrillská kronika.

Z Říma. (Ceská kolej). Počátkem nového roku školního přibylo české koleji v Římě pět dobrých zpěváků. Piše se nám proto z Říma, že česká kolej bude si moci zpěv kostelní zříditi nyní velmi pěkně. Pěvců dobrých má nyní po čtyřech u basů a tenoru II,, dva u I, tenoru .. . . »I daří se nám nyní ve zpěvu znamenitě. Pokračujeme s velikou chuti a láskou ke zpěvu církevnímu . . . Nemajíce pro mnoho studia času ke cvičení, zpíváme skoro kaidý den po večeři, připravujíce si tím zábavy více, nei všemi jinými vécmí ...Jedinou chybu máme, že nemáme dobrých varhan; pot~ebovali bychom najíti v Čechách nějakého dobrodince, jenž by nám zaopatiil varhany .. Při-

pravujeme si k slavné mši sv, na vánoční Boií Hod tiVittovu mši in hovor, s, Francisci Xav, . .. ,«
»V poslední době měl jsem dvakráte přiležitost slyšeti zpěv gregorianské školy v Auimě pii nešporách a při mši sv. na výroční den korunovace Jeho apošt, Veličenstva. jaká to jest radost slyšeti přesný gregorianský zpěv, je-li doUře se všemi odstíny pro-veden a doprovázen jemným průvodem varhan . . . V sobotu (t, j. 21. XII.) bude jeden bohoslovec ze IV. roku vysvěcen a v neděli bude míti primici, pii kteréi mu musíme také něco zazpívati, an jest to jeden z nejstarších členů.«	iv.