-93

vých a mnohdy překážek zdánlivě nepřekonatelných, z nichž několik neúprosnou smrtí jsou nám již vyrváni, aby přijali odměnu, které zde na zemi zřídka komu se dostává. Když klidný a velebný zpěv církevní klenbou chrámovou zbožně se nese a srdcem křestanů přítomných mocně hýbe, málo který zná představiti si a oceniti námahu, trpělivost a lásku toho, jehož výtvor umělecký, ze všech nejideálnější, sluchem do duše zbožností uchvácené pravě vchází. Z hlasů drsných a neumělých vypěstovati hlasy líbezné a umělé z not a s citem zpívající, tot práce, k jejíž vykonání léta se vyžadují. A když práci tak dlouhou a tak namáhavou koná hudebník citu něžného zdarma nebo skorem zdarma po celé živobytí takměř bez uznání a bez odměny pozemské, může-li dílo záslužné, ke cti a slávě Boží vykonané zůstati na nebi bez odplaty ? Pro odměnu na věčnost z oněch pilných pracovníků již odešli Adolf Průcha, Jan Janák, Alois Magda a František Hruška zůstavivše po sobě památku trvalou jednalo nadšením, s jakým dílu posvátnému se věnovali, jednak skladbami svými, které z duše jim se vyprýštily. Zijí dále mezi námi jako ti, kteří dosud zde pracují.
Z Pražských ředitelů kůru prvním, který přidružil se k reformě redaktorem štastně zahájené, byl Josef Foerster, ředitel kůru u sv. Vojtěcha. První neděli adventní r. 1873, počátkem nového roku církevního, počala v kostele sv.-Vojtěšském ozývati se nová, vlastně prastará »musica sacra« — chorál gregorianský. Zpívala se zde po prvé mše gregorianská ; Graduale a Offertorium od Witta a Foerstera přednešeny jsou 4hlasně. Po mši chorální následovala o vánocích Haslerova »Missa Secunda«, napotom Wittova »Missa in honorem sc. Luciae« a ll-dur mše od Piela. V souhlasu se skladbami mešními uvedeny jsou na kruchtu »Vesperae in falso bordone« od J. P. Cimy, které o pouti sv.-Vojtěšské poprvé se před-nášely. Mešní repertoire rozšířil se pak průběhem prvního roku o Lud. Viadanovu tuši »L' hora passa« a o I. i III, mši Greithovu, k nimž přidružila se »Missa in ho-norem cs. Adalberti«, ředitelem samým složená, co prvni mešní skladba slohu přesného, na luzích vlasteneckých vykvětlá, kterou redaktor pro časopis tento získal. Za utěšené práce minul první rok řádné činnosti, která roku následujícího i jinak jeviti se počala. Dosud apoštoloval redaktor po Praze pouze se svým sborem Karlínským, jemuž dostalo se nyní vydatného pomocníka novým sborem sv.-Vojtěšským. Když tehdy

právě zřízená akademie křestanská konala první velkou hudební slavnost kostelní na oslavu sv. Cecilie dne 21. a 22, listopadu r, 1875, spojili se oba sborové v kostele
u sv. Jiljí při zpívaných litaniích, jak dříve již se vypravovalo. Ostatní částky velkého programu připadly oběma sborům samo-statně. Sbor Foerstrův zpíval tehdáž v kostele u sv. Jiljí G. P. Palestrinovu mši »Ascendo ad Patrem« 5 hl. Velký koncert historický připadl sboru Karlínskému. Dne následujícího přednesli spojení sborové mši sv.-Vojtěšskou v chrámu Páně Emauském, načež druhy koncert večerní sborem Foersterovým obsazen jest za programu, jal: následuje: t. Credo gregorianské. z. »Salvum fac rege:n« od Palestriny. 3. »Veni, sancte Spiritus« od Allegriho. 4. Credo z mešní skladby Palestrinovy »Ascendo ad Patrem«. 5. »Veritas mea« od J. L. Relly. 6. Gloria z »Missa Quarta« od F. Z. S'cnherského. 7. »Stahat mater« od Fr. Witta. Když chrám sv. Vojtěcha se obnovoval a služby Boží v něm se nekonaly, sbor sv.-Vojtěšský občasně v kostele sv. Uršuly, sv. Ignáce a v Emausích o zvláštních pi•íležitostech zpíval. Při vysvěcení kostela obnoveného biskup Karel Průcha zpěv, který při té příležitosti zde slyšel, v kostele veřejně pochválil. Dne 4, října 1876 otevřela se spolkům katolickým pěkná dvorana sv.-Václavskou záložnou ve vlastním domě právě dokončená, o kteréžto příležitosti přednesl sbor pi-i slavných službách Božích v kostele sv. Jiljí Palestrinovu »Missa brevis«, o večer-ním pak koncertě v nové dvoraně dva žalmy »in falso bordone« od C. P. Cimy, L, 4., 12. a 14, štaci křížové cesty od Fr. Witta, »Timete Dominum« a »Justorum animae« od Lóbmanna, »Ave verum corpus« od W. A. Mozarta a »Regina coeli« od J. Foerstera. R. 1877 složil Foerster druhou svou mši »Missa de Beata«. V den sv. Cecilie přednesl se sborem svým skladbu »Missa brevis« od Ondřeje Gabrielilio, před níž nacvičena a několikrát provozována jest Palestrinova »IVIissa papae Marcelli«. V adventě dostalo se sbor] vítaného a důležitého spojence, — nových varhan zhotovených v dílně Steinmeyerově v Etinkách. Kromě krásných varhan poskytovalo hojně nadané záduší kostela řediteli roční přídavek 200 zl., čímž bylo lze sbor slušně dopli1cvati a dobré zpěváky řádně honorovati.
Současně založil F. Z. S k u h e r s k ý, ředitel kůru v chrámu Nejsvětější Trojice, přispěním tamějšího kaplana, Lva Řeháka, farní školu pěveckou 32 žáků čítající,
v níž třikrát v týdnu pravidelnému zpěvu