-93

vých a mnohdy překážek zdánlivě nepřekonatelných, z nichž několik neúprosnou smrtí jsou nám již vyrváni, aby přijati odměnu, které zde na zemi zřídka komu se dostává. Když klidný a velebný zpěv církevní klenbou chrámovou zbožně se nese a srdcem křestanů přítomných mocně hýbe, málo který zná představiti si a oceniti námahu, trpělivost a lásku toho, jehož výtvor umělecký, ze všech nejideálnější, sluchem do duše zbožností uchvácené pravě vchází. Z hlasů drsných a neumělých vypěstovati hlasy líbezné a umělé z not a s citem zpívající, tot práce, k jejíž vykonání léta se vyžadují. A když práci tak dlouhou a tak namáhavou koná hudebník citu něžného zdarma nebo skorem zdarma po celé živobytí takměř bez uznání a bez odměny pozemské, může-li dílo záslužné, ke cti a slávě Boží vykonané zůstati na nebi bez odplaty ? Pro odměnu na věčnost z oněch pilných pracovníků již odešli Adolf Průcha, Jan Janák, Alois Magda a František Hruška zůstavivše po sobě památku trvalou jednalo nadšením, s jakým dílu posvátnému se věnovali, jednak skladbami svými, které z duše jim se vyprýštily. Žijí dále mezi námi jako ti, kteří dosud zde pracují.
Z Pražských ředitelů kůru prvním, který přidružil se k reformě redaktorem šfastně zahájené, by1 Josef Foerster, ředitel kůru u sv. Vojtěcha. První neděli adventní r. 1873, počátkem nového roku církevního, počala v kostele sv.-Vojtěšském ozývati se nová, vlastně prastará »musica sacra« — chorál gregorianský. Zpívala se zde po prvé mše gregoriauská ; Graduale a Offertorium od Witta a Foerstera přednešeny jsou 4hlasně. Po mši chorální následovala o vánocích Haslerova »Missa Secunda«, napotom Wittova »Missa in honorem sc. Luciae« a ll-dur mše od Piela. V souhlasu se skladbami mešními uvedeny jsou na kruchtu »Vesperae in falso bordone« od J. P. Cimy, které o pouti sv.-Vojtěšské poprvé se před-nášely. Mešní repertoire rozšířil se pak průběhem prvního roku o Lud. Viadanovu inši »L' hora passa« a o I. i III, mši Greithovu, k nimž přidružila se »Missa in ho-norem cs. Adalberti«, ředitelem samým složená, co prvni mešní skladba slohu přesného, na luzích vlasteneckých vykvětlá, kterou redaktor pro časopis tento získal. Za utěšené práce minul první rok řádné činnosti, ]sterá roku následujícího i jinak jeviti se počala. Dosud apoštoloval redaktor po Praze pouze se svým sborem Karlínsloým, jemuž dostalo se nyní vydatného pomocníka novým sborem sv.-Vojtěšským. Když tehdy

právě zřízená akademie křestanská konala první velkou hudební slavnost kostehlí na oslavu sv. Cecilie dne 21. a 22. listopadu r. 1875, spojili se oba sborové v kostele
u sv. Jiljí pří zpívaných litaniích, jak dříve již se vypravovalo. Ostatní částky velkého programu připadly oběma sborům samo-statně. Sbor Foerstrův zpíval tehdáž v kostele u sv. Jiljí G. P. Palestrinovu mši »Ascendo ad Patrem« 5 hl. Velký koncert historický připadl sboru Karlínskému. Dne následujícího přednesli spojení sborové mši sv.-Vojtěšskou v chrámu Páně Emauském, načež druhy koncert večerní sborem Foersterovýrn obsazen jest za programu, jal: následuje: 1. Credo gregorianské. z. »Salvum fac rege:n« od Palestriny. 3. »Veni, sancte Spiritus« od Allegriho. 4. Credo z mešní skladby Palestrinovy »Ascendo acl Patrem«. S. »Veritas mea« od J. L. Relly. 6. Gloria z »Missa Quarta« od F. Z. S':nherského. 7. »Stabat mater« od Fr. Witta. Když chrám sv. Vojtěcha se obnovoval a služby Boží v něm se nekonaly, sbor sv.-Vojtěšský občasně v kostele sv. Uršuly, sv. Ignáce a v Emausích o zvláštních příležitostech zpíval. Při vysvěcení kostela obnoveného biskup Karel Průcha zpěv, který při té příležitosti zde slyšel, v kostele veřejně pochválil. Dne 4, října 1876 otevřela se spolkům katolickým pěkná dvorana sv.-Václavskou záložnou ve vlastním domě právě dokončená, o kteréžto příležitosti přednesl sbor pi•i slavných službách Božích v kostele sv. Jiljí Palestrinovu »Missa brevis«, o večer-ním pak koncertě v nové dvoraně dva žalmy »in falso bordone« od C. P. Cimy, I., 4., 12. a 14. štaci křížové cesty od Fr. Witta, »Timete Dominum« a »Justorum animae« od Ldbmanna, »Ave verum corpus« od W. A. Mozarta a »Regina coeli« od J. Foerstera. R. 1877 složil Foerster druhou svou mši »Missa de Beata«. V den sv. Cecilie přednesl se sborem svým skladbu »Missa brevis« od Ondřeje Gabrielino, před níž nacvičena a několikrát provozována jest Palestrinova »Missa papae Marcelli«. V adventě dostalo se sbory vítaného a důležitého spojence; — nových varhan zhotovených v dílně Steinmeyerově v Etinkách. Kromě krásných varhan poskytovalo hojně nadané záduší kostela řediteli roční přídavek 200 zl., čímž bylo lze sbor slušně do-plňovati a dobré zpěváky řádně honorovati.
Současně založil F. Z. S k u h e r s k ý, ředitel kůru v chrámu Nejsvětější Trojice, přispěním tamějšího kaplana, Lva Řeháka, farní školu pěveckou 32 žáků č'itající,
v níž třikrát v týdnu pravidelnému zpěvu